Справа № 201/13911/19
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/201/23/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2020 року, суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гогуна Руслана Володимировича, Департамента патрульної поліції національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора 2-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гогуна Руслана Володимировича, Департамента патрульної поліції національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі (а.с. 1-2).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 19.12.2019р. відкрито провадження у справі і ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень п. 20 ч.1 ст. 4, ч.2 ст. 12, 257, 268, 286 КАС України (а.с. 25).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора 2-го батальйону 4-ї роти УПП в Дніпропетровській області Гогуна Р.В. від 09.12.2019р. серії ДПО № 651522 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за керування автомобілем, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3. «б» Правил дорожнього руху.

Позивач не погодився з притягненням його до адміністративної відповідальності, оскільки автомобіль, яким керував позивач не підпадає під дію ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», Постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012р. № 137 «Про порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів». Вважав, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову серії ДПО № 651522 від 09.12.2019р., провадження по справі закрити.

На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані 27.12.2019р. (а.с. 21).

У зв`язку із тим, що від інспектора УПП тривалий час не надходив відзив на позов, судом повторно була направлена ухвала про відкриття провадження у справі, і було встановлено двотактово десятиденний строк для подання відзиву (а.с.239).

Від відповідача - інспектора 2-го батальйону 4-ї роти УПП в Дніпропетровській області Гогуна Р.В. 22.01.2020р. до суду надійшов відзив (а.с. 30-35), в якому він не погодився із доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначив, що його постановою від 09.12.2019р. серії ДПО № 651522 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, в якій зазначено, що водій керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по вул. Кабардинська, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3. «б» Правил дорожнього руху.

Пунктом 31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, ТОВ «АК ПЛЮС», якому належить транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності, займається торгівлею автомобілями та іншими деталями, тому автомобіль, яким керував позивач використовується даною компанією для отримання прибутку.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута у скороченому порядку на місці, за наслідками розгляду прийнята постанова у відповідності до вимог ст.ст. 222, 251, 252, 258 КУпАП та п. 5 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395.

На підставі вищевикладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від Департамента патрульної поліції національної поліції України в особі її представника - Марченка А.О. (діє на підставі довіреності від 04.01.2019р. - а.с. 22), 15.01.2020р. до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 13-28), в яких представник Департамента не погоджувався з доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності, з тих самих підстав, що й інспектор УПП, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Категорія адміністративного позову підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст.ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, постановою 09.12.2019р. серії ДПО № 651522 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., в якій зазначено про те, що позивач - водій ОСОБА_1 09.12.2019р. о 23 год. 35 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Кабардинська, 9, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3. «б» Правил дорожнього руху (а.с. 3).

Згідно із п. «б» п. 31.3. Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Суд при вирішення цього спору керується принципом верховенства права, передбаченого ст. 129 Конституції України та ст. 6 КАС України згідно з яким людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За змістом п. 31 Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. «б» п. 31.3. Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

При цьому, Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012р. за № 137, визначено процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів.

Підпунктом 1 пункту 1 Порядку визначено, що обов`язковому технічному контролю та перевірці технічного стану транспортних засобів уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, підлягають - таксі та автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Згідно із пп. 15) п. 2 цього Порядку транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними особами, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, належить ТОВ «ВК Плюс».

Як вказує інспектор УПП та Департамент у відзивах за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, ТОВ «АК ПЛЮС», якому належить транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності, займається торгівлею автомобілями та іншими деталями, тому автомобіль, яким керував позивач використовується даною компанією для отримання прибутку.

Разом із тим, жодних відомостей про це оскаржувана постанова не містить. Відповідачами не вказується, з яких джерел при складанні постанови інспектору УПП стало відомо, що автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , використовується ТОВ «АК ПЛЮС» з метою отримання прибутку.

Представлений відповідачами витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, ТОВ «АК ПЛЮС» станом на 09.01.2020р. містить лише відомості про вид діяльності цього підприємства: КВЕД 45.11 торгівля легковим автотранспортом, КВЕД 45.19 торгівля автотранспортними засобами тощо.

Проте жодних відомостей про те, що автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , використовується як у момент накладення на водія адміністративного стягнення - 09.12.2019р. так і взагалі експлуатувався ТОВ «АК ПЛЮС» для провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, у т.ч. шляхом перевезення пасажирів або вантажів.

Тому, відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог п. 31.3 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі ст. 139 КАС України, враховуючи результат розгляду справи, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, приходжу до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до приписів ст.ст. 246, 245 КУпАП вирішується органом (посадовою особою), уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, а не адміністративним судом під час розгляду адміністративного позову, предметом якого є оскарження рішення такого органу (особи).

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14-2, 122, 219, 251, 265-4, 279-1, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 72-79, 139, 243, 255, 257, 268, 286 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 2-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гогуна Руслана Володимировича, Департамента патрульної поліції національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО № 651522 від 09 грудня 2019 року інспектора 2-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гогуна Руслана Володимировича, винесену по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.121 КУпАП.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. (ч.4 ст.286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч.5 ст.250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.С. Наумова