Справа № 766/2460/20
Суддя: Кузьміна О. І.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №766/2460/20
Пров. №2-а/766/444/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

за участю секретаря судового засідання Білої А.Ю.,

представника позивача Демидової А.В.

відповідача Бузенко С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за адміністративним позовом Дніпровського районного відділу у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та забезпечення видворення за межі території України, - встановив:

13.02.2020року Дніпровського районного відділу у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області звернулося до суду з позовом про затримання громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців та забезпечення видворення за межі території України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 13.02.2020року працівниками Дніпровського районного відділу у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області був виявлений громадянин ОСОБА_1 на території Дніпровського району м. Херсона без жодних документів.

Для з`ясування всіх обставин громадянин був доставлений до службового приміщення Дніпровського районного відділу УДМС України в Херсонській області.

13.02.2020 відповідно до вимог статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 було затримано в адміністративному порядку на строк до 3 (трьох) діб з метою встановлення особи та з`ясування всіх обставин правопорушення, (протокол про адміністративне затримання серії МХС № 000004).

В своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що прибув на територію України приблизно в 2015 році з порушенням державного кордону поза пунктами пропуску з уникненням прикордонного контролю, документи, що посвідчують особу відсутні. Прибув по приватним справам на територію України. Близькі родичі (громадяни України) на території України відсутні. На території України відбував покарання за вчинення кримінального правопорушення та був засуджений в 2003 році до 7 років позбавлення волі. В 2009 році був звільнений. Постійне місце проживання на території України відсутнє. На території Республіки Молдова проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Паспорт громадянина Республіки Молдова був викрадений у м. Києві в 2019 році.

В результаті проведеної службової перевірки встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на території України без будь-яких документів, які б підтверджували його особу та законність перебування на території України.

Тому, з метою проведення процедури ідентифікації відповідача та з`ясування питання законності перебування останнього на території України, позивач просила затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ПТПІ) строком на 6 (шість) місяців; примусово видворити за межі України громадянина Республіки Молдова, ОСОБА_1 .

В судовому засідання позивач уточнила позовні вимоги, просила затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ПТПІ) строком на 6( шість) місяців; примусово видворити за межі України громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що в послугах перекладача не потребує, українську мову розуміє, вільно спілкується російською мовою, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив що він дійсно є громадянином Республіки Молдова, на цей час не має жодних документів, що посвідчують його особу, він нелегально, поза офіційним пунктом пропуску, перетнув кордон України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

13.02.2020 року працівниками Дніпровського районного відділу у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області був виявлений громадянин ОСОБА_1 на території Дніпровського району м. Херсона без жодних документів.

Для з`ясування всіх обставин громадянин був доставлений до службового приміщення Дніпровського районного відділу УДМС України в Херсонській області.

13.02.2020 року відповідно до вимог статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 було затримано в адміністративному порядку на строк до 3 (трьох) діб з метою встановлення особи та з`ясування всіх обставин правопорушення, (протокол про адміністративне затримання серії МХС № 000004).

Отже в судовому засіданні було встановлено, що відповідач, немає жодних документів, що посвідчують особу, підтверджують законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до положень п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773 іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Статтею Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України,- за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 26 Конституції України та статтею 3 Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України,- за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до імперативних приписів статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Відповідно до п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх спав України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Службою безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - пункт тимчасового перебування), є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі -Інструкція № 141).

Згідно з пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до приписів частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, в тому числі позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації. Фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Згідно з положеннями ч. 11ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Відповідно до ч. 15 ст. 289 КАС України адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України, Законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Абзацом 1 статті 26 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», грубо та свідомо порушив законодавство України, останній не підпадає під захист статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» тому суд має всі підстави вважати, що відповідач і надалі буде ухилятися від виїзду за межі території України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 , грубо порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, ухиляється від виїзду із України, не має документу, що надає право на виїзд з України, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування найбільш суворого заходу, передбаченого ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації особи та поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та видворити його за межі території України.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 4, 7-9, 72-77, 241-246, 289 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов Дніпровського районного відділу у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та забезпечення видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ПТПІ) строком на 6( шість) місяців.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 16 ст. 289 КАС України.

Відповідно до Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення суду складено 17.02.2020 року.

СуддяО. І. Кузьміна