Справа № 0907/2-а-3/2011
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0907/2-а-3/2011
Провадження № 2-ваі/344/1/20
У Х В А Л А

18 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Татарінової О.А. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Івано-Франківського міського управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, треті особи: Державна казначейська служба України, Прокуратура Івано-Франківської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

17/02/2020 ОСОБА_1 заявлено відвід головуючій судді Татаріновій О.А. від розгляду адміністративної справи №0907/2-а-3/2011, провадження № 2-ві/344/1/20, з підстав, наявності обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді, що полягає в заінтересованості головуючої судді в результатах розгляду спору за участі заявника, втручанні в автоматизовану систему розподілу судових справ між суддями шляхом маніпуляцій з метою розподілення позову конкретному складу суду, неправомірності залучення прокуратури Івано-Франківської області у якості третьої особи до участі в справі, заявник зазначає, що неодноразово оголошував відвід головуючій судді, заяви задоволено не було.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

В п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України вказано, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

У ст. 36 КАС України закріплено випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), в тому числі за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В контексті наведеного слід зазначити, що частиною першою статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

В частині 6 статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вказано, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Об`єктивність та неупередженість судді є необхідною умовою для справедливого правосуддя.

Також вст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38)

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але невирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettsteinv. Switzerland), п.44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжелопроти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996).

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі субєктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі обєктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі Фей проти Австрії (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII).

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 КАС України розширеному тлумаченню не підлягають.

Згідно з ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Посилання заявника на ймовірне втручання в автоматизовану систему розподілу судових справ між суддями шляхом маніпуляцій з метою розподілення позову конкретному складу суду, судом відхиляються, адже є припущеннями та судженнями заявника, не підтвердженими належними засобами доказування. Посилання заявника з приводу незгоди заявника з процесуальним рішенням, щодо залучення у справу Прокуратури Івано-Франківської області не є підставою для відводу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Татарінової О.А. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бородовський С.О.