Справа № 320/911/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року № 320/911/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області та просить суд:

- визнати неправомірним рішення від 04.02.2019 № 87/06 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати за ОСОБА_1 право на пільгову пенсію за віком;

- зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня його звернення із заявою, а саме з 06.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у листопаді 2018 року звернувся до Переяслав-Хмельницького управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак рішенням пенсійного органу йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного загального стажу роботи на посаді тракториста. На думку позивача, вказані дії є протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що позивачем при зверненні до відповідача для призначення пенсії не було надано жодного відповідного документа, який би давав підстави для призначення пенсії відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а відтак рішення про відмову в призначенні такої пенсії є правомірним та винесеним з додержанням чинного законодавства.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив у якій останній зазначив, що необхідний стаж роботи позивача понад 20 років на посаді тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції підтверджений трудовою книжкою, книгами обліку праці.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

06 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої ним були надані: трудова книжка; копія паспорту; копія ідентифікаційного номеру; копія посвідчення тракториста-машиніста; копія військового квитка; архівна довідка №378 від 30.07.2018 видана ТОВ «Схід», пільгова довідка№16-ВК від 27.06. 2018 року видана ТОВ « Баришівська зернова компанія».

Відповідач 04.02.2019 року виніс рішення за № 87106, яким позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії відповідно до п.3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого первинними документами. При цьому, відповідачем зараховано до пільгового стажу лише 11 років, 11 місяців, 3 дні.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Статтею 1 Закону № 1788 передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом "в" ст. 13 Закону № 1788 встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

З наведеного слідує, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 515/1967/16-а.

Згідно п. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 639 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), відповідно до п.п. 1, 2 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Із записів трудової книжки НОМЕР_1, позивач 01.12.1977 року був прийнятий в члени колгоспу «Шлях Леніна» на різні роботи. В процесі реорганізації колгосп «Шлях Леніна» реорганізовано в КСП « Сотниківське», а пізніше КСП «Сотниківське» було реорганізовано в ТОВ « Схід».

12 років, а саме: із 1985 року по 1996 рік, позивач працював трактористом в даному господарстві, а саме: в 1985 р.- було відпрацьовано 289 годин, при нормі 280 годин; в 1986 р.-282 години при нормі 280 годин; в 1987 році-294 години, при нормі 280 годин; в 1988 році - 287 годин, при нормі 280 годин; в 1989 році-291 годину, пр. нормі - 280 годин; в 1990 році-283 години, при нормі - 280 годин; в 1991 році-298 годин, при нормі - 280 годин; в 1992 році - 282 години, при нормі 270 годин; в 1993 році - 272 години, при нормі - 270 годин; в 1994 році-218 годин, при нормі 270 годин; в 1995 році-274 години, при нормі-270 годин; -в 1996 році-було відпрацьовано 270 годин, при нормі-235 годин.

Відповідно до наказу № 3/7/4 від 07.04. 2009 року, позивач із 07.04.2009 року по 01.01.2018 року працював трактористом ТОВ «Баришівська зернова компанія».

01.01.2018 року, позивач переведений трактористом-машиністом даного господарства де працює на вказаній посаді і по даний час.

Отже, записами трудової книжки та витягом з книги обліку стажу з вихододнями вбачається, що позивач працював трактористом-машиністом у різних господарствах на тракторах протягом усього робочого року, зокрема, як трактористом на полі, так і трактористом на фермах в зимовий час, так і зайнятий ремонтом та обслуговуванням тракторів, оскільки специфіка його роботи вимагала постійної зайнятості на машинах-тракторах та їх ремонту і обслуговування, тобто всі роботи, які виконував позивач, були пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції з використанням сільськогосподарської техніки - трактора.

Суд не бере до уваги твердження відповідача, що в наданих позивачем довідках містяться розбіжності в імені, оскільки той факт, що позивач працював трактористом-машиністом підтверджують записи у трудовій книжці № НОМЕР_1 .

Крім того, суд наголошує, що відповідно до ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому, оскільки в трудовій книжці позивача зазначено, період роботи, час, місце роботи та посада на якій працюєвав та по теперішній час працює позивач, тому останній має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 ст. 45 Закону № 1058 встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги про визнання неправомірним рішення від 04.02.2019 № 87/06 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, визнання за ОСОБА_2 права на пільгову пенсію за віком та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня його звернення із заявою, а саме з 06.11.2018 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами. 1, 4 ст. 73 КАС України регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., суд вважає за необхідне стягнути дану суму на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 90,139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області () від 04.02.2019

№ 87/06 про відмову в призначенні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право на пільгову пенсію за віком.

Зобов`язати Переяслав-Хмельницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області () призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня його звернення із заявою, а саме з 06.11.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.