Справа № 727/505/20
Суддя: Кодрян Л. І.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/505/20
Провадження № 2-а/727/23/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Кицинюка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Макогон Михайло Володимирович, до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Макогон М.В. , звернувся до суду з позовом до УПП у Чернівецькій області ДПП Національної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що 24.12.2019 року інспектор роти №1 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області ДПП Національної поліції України Макогон М.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК №1898029 відносно нього у зв`язку з тим, що він керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 35320» з номерним знаком НОМЕР_1 по вул. Чернишевського, 45 у м.Чернівці, не дотримався вимоги дорожнього знаку 3.3 «рух вантажних транспортних засобів заборонено», чим порушив п.8.4 «в» ПДР України.

Позивач вважає вищезазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачем порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, передбачений ст.ст.278, 280 КУпАП.

Зазначив, що він зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , а тому дія знаку 3.3 «рух вантажних транспортних засобів заборонено» не поширюється на його автомобіль.

Проте, вказує, що його автомобіль був зупинений на вул.Чернишевського, 45, тобто не в межах дії знаку 3.3 «рух вантажних транспортних засобів заборонено». На ділянці дороги, де його було зупинено немає жодного знаку, який би забороняв рух транспортним засобам, а тим більше знаку зазначеного інспектором поліції. Таким чином вимоги п.8.4 «в» ПДР України ним не було порушено.

Позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1898029 від 24.12.2019 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП винесену інспектором роти №1 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області ДПП Національної поліції України Макогоном М.В. 24.12.2019 року та закрити провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 21 січня 2020 року позивачу поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження у справі, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

Представник відповідача подав до суду відзив в строк визначений судом. У відповідності до відзиву відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. З позовом ОСОБА_1 відповідач не погоджується, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №1898029 від 24.12.2019 року вважає обґрунтованою та винесеною на підставі та у порядку передбаченому законодавством, оскільки водію було роз`яснено його права, було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис вручено її копію. До відзиву додано відеозапис з нагрудної камери поліцейського. В задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити.

07.02.2020 року представником позивача було подано відповідь на відзив в якій зазначив, що твердження відповідача про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення спростовується доданими до позову доказами, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

24.12.2019 року інспектором роти №1 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області ДПП Національної поліції України Макогоном М.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1898029 відносно ОСОБА_1 , згідно якої 24.12.2019 року о 09 год. 47 хв. керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 35320» з номерним знаком НОМЕР_1 в м.Чернівці по вул. Чернишевького, 45 позивач порушив вимоги знаку 3.3 «рух вантажних транспортних засобів заборонено», чим порушив п.п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено штраф в розмірі 255 грн. (а.с.1).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 8.4 «в» ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п. 33.3 Розділу 33 ПДР України заборонний знак «рух вантажних транспортних засобів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, позивач заперечує факт порушення вимог знаку 3.3 та п. 8.4 «в» ПДР України, оскільки вважає, що дія дорожнього знаку 3.3 «рух вантажних транспортних засобів заборонено» не поширюється на місце, яке зазначене в постанові інспектора поліції, як місце вчинення правопорушення, а саме на вул. Чернишевського, 45 м. Чернівці, та дана постанова не містить посилань на належні та допустимі докази.

У оскаржуваній постанові зазначено місцем вчинення правопорушення «вул.Чернишевського, 45, м. Чернівці».

Наданий відповідачем відеозапис з місця події від 24.12.2019 року на DVD-R диску, який долучено до відзиву, не відображає обставин того, що позивач, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 35320», з номерним знаком НОМЕР_1, не дотримався правил дорожнього руху, а саме вимог дорожнього знаку 3.3 «рух вантажних транспортних засобів заборонено». Вказаний дорожній знак встановлений на вул.Чернишевського, 45 м.Чернівці, до знаку встановлена табличка, яка вказує напрямок дії знаку, тобто дія знаку 3.3 «рух вантажних транспортних засобів заборонено» починається на початку дороги по вул.Тисменецькій, м. Чернівці. Проте, обставини вчинення правопорушення відповідачем по вул.Тисменецькій не підтверджені наданим до суду відеозаписом. Натомість підтверджено, що позивач рухався по вул. Чернишевського, де не поштрюєтся дія заборонного знаку.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення вищезазначених вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факт наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 20, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Макогон Михайло Володимирович, до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК №1898029 від 24.12.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки передбачені ст.286 КАС України та в порядку ст. 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2020 року.

Суддя Л.І. Кодрян