Справа № 360/4371/19
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року справа №360/4371/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Геращенка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року (повне судове рішення складено 12 листопада 2019 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/4371/19 (суддя в І інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року адвокат Бондаренко Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (з врахуванням уточненого адміністративного позову, далі - УВДФСС України у Луганській області), з вимогами визнати бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу щомісячних страхових виплат протиправною та зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити належні щомісячні страхові виплати у зв`язку із професійним захворюванням і нещасним випадком на виробництві, виходячи із ступеня втрати професійної працездатності у розмірі 25% на підставі довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (висновку МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності) від 03.07.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.07.2019 позивач звернувся до Попаснянського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області з заявою щодо продовження щомісячних страхових виплат по професійному захворюванню у зв`язку із втратою працездатності (загальна 25% - 20% по професійному захворюванню з 1994 року та 5% за нещасним випадком на виробництві 12.11.1986). 05.08.2019 позивач отримав відповідь від відповідача на свою заяву від 19.07.2019, якою йому відмовлено у продовжені страхових виплат через ненадання Акту розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. У той же день, тобто 05.08.2019 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення страхових виплат та 06.08.2019 отримав відмову у призначені страхових виплат через ненадання відповідачу Акту розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Позивач зазначає, що пункт 1 частини першої статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не вимагає обов`язково подавати і акт розслідування професійного захворювання, і висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого. Саме висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого є підставою для призначення страхових виплат без будь-яких інших (додаткових) підтверджуючих документів.

Також позивач зазначив, що раніше вже отримував від відповідача зазначені страхові виплати, які йому були призначені на підставі висновку МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності та виплачувались в повному обсязі за встановленим МСЕК ступенем втрати професійної працездатності.

Таким чином, на думку позивача, бездіяльність відповідача призвела до порушення його соціальних прав.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Попаснянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 19 липня 2019 року № 1213/6244/6244/14 «Про затримання щомісячної страхової виплати».

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 страхових виплат на підставі заяви від 19 липня 2019 року вх. № 1092/02-14 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні позовних вимог про визнання бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області щодо не призначення щомісячних страхових виплат протиправною; зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити належні щомісячні страхові виплати у зв`язку із професійним захворюванням і нещасним випадком на виробництві, виходячи із ступеня втрати професійної працездатності у розмірі 25% на підставі довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (висновку МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності) від 03.07.2019 відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку в Попаснянському відділенні управління (далі - Відділення Фонду), де і отримував щомісячні страхові виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 01 грудня 2014 року по 17 червня 2019 року (відповідно довідки МСЕК, якою встановлено 5% втрати професійної працездатності з 08.05.2012 по безстроково). При повторному проходженні огляду МСЕК 03.07.2019 потерпілому ОСОБА_1 було встановлено сукупний відсоток втрати професійної працездатності у відсотках 25% з 18.06.2019, в тому числі 20% по професійному захворюванню ХОЗЛ II за 1994 рік, та 5 % за наслідками нещасного випадку на виробництві від 12.11.1986. ОСОБА_1 19.07.2019 та 05.08.2019 звертався до Попаснянського відділення із заявами про призначення щомісячних страхових виплат у зв`язку з професійним захворюванням, що сталося за час роботи на шахті «Золоте», надавши до Відділення Фонду нову довідку МСЕК від 03.07.2019 з встановленими сукупними 25% втрати професійної працездатності. Відділенням Фонду були надані відповіді на заяви позивача від 05.08.2019 № 1535/02-13 та від 06.08.2019 № 1553/01-16, в яких чітко було зазначено, що для розгляду справи про страхові виплати позивач повинен надати обов`язково акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) за встановленою формою, оскільки такий акт передбачений нормами чинного законодавства для призначення виплат. Тобто, в даному випадку, відповідачем, на підставі розгляду наданих позивачем документів, було встановлено відсутність акту розслідування хронічного професійного захворювання, а не прийнято рішення про відмову у виплатах позивачу. Згідно з Положенням про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 10.08.1993 № 623, яке введено в дію з 01 січня 1994 року (тобто яке діяло на час встановлення потерпілому хронічного професійного захворювання), усі вперше виявлені хронічні професійні захворювання і отруєння (далі - профзахворювання) підлягають розслідуванню (передбачено п. 51).

З посиланням на норми Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях затвердженого постановою КМУ від 10.08.1993 № 623, яке введено в дію з 01 січня 1994 року (тобто яке діяло на час встановлення потерпілому хронічного професійного захворювання), на думку відповідача, акт розслідування хронічного професійного захворювання за встановленою формою у 1994 році повинен був складатися, так як це було передбачено чинним законодавством, тим більше, що згідно з діючим законодавством він є основним документом, який дає право на призначення страхових виплат, але потерпілим ОСОБА_1 до Відділення Фонду він так і не був наданий.

Також на думку відповідача, позивачем не вірно розтлумачений пункт перший частини першої статті 43 Закону № 1105, в якому зазначено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про смерть. Тобто законодавча норма цієї частини полягає в належному наданні до Фонду для розгляду справи про страхові виплати в цьому випадку наступні документи: - акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами; - та висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності. Частка або передбачена для випадку страхових виплат у разі втрати годувальника, коли замість довідки МСЕК надається копія свідоцтва про смерть.

Відповідач зазначає, що у зв`язку з тим, що висновком МСЕК від 03.07.2019 потерпілому був встановлений з 18.06.2019 сукупний відсоток втрати професійної працездатності - виплати ОСОБА_1 необхідно призначати з урахуванням нового висновку МСЕК, а потерпілим, як вже було зазначено, не були надані всі необхідні документи для призначення щомісячної страхової виплати, тому Відділенням Фонду згідно з пунктом 1.4 Порядку № 11 прийнято постанову від 19.07.2019 № 1213/6244/6244/14 про затримання щомісячної страхової виплати з 18.06.2019 (з нової дати встановлення сукупного відсотка втрати професійної працездатності) до з`ясування підстав для виплат.

Відповідач зауважує, що після надання потерпілим ОСОБА_1 до Відділення Фонду усіх необхідних документів, передбачених нормами ч. 1 ст. 43 Закону № 1105, та п. 3.1 розділу III Порядку № 11, Фондом буде розглянуто справу про призначення страхових виплат на підставі його заяви, та прийнято відповідне рішення у строк визначений чинним законодавством.

Відповідач вважає позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії необґрунтованими, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій частка позовних вимог задоволена. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Попаснянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області як отримувач страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України (арк. спр. 9-10), довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (арк. спр. 10), заяви від 01.12.2014 (арк. спр. 45).

За заявами позивача від 01.12.2014, від 18.03.2015 постановами відповідача від 12.12.2014 № 1217/6244/6244/5, від 23.01.2015 № 1217/6244/6244/5, від 15.05.2015 № 1217/6244/6244/7, від 15.05.2015 № 1217/6244/6244/8, від 15.05.2017 № 1217/6244/6244/10, від 21.08.2017 № 1217/6244/6244/11, від 23.03.2018 № 1213/6244/6244/12, від 14.03.2019 № 1213/6244/6244/13 призначалась, продовжувалась та перераховувалась щомісячна страхова виплата у зв`язку із нещасним випадком на виробництві (арк. спр. 45, 47-56).

19.07.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеної щомісячної страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням у зв`язку зі зміною ступеня втрати професійної працездатності, до якої додав виписку з акту огляду МСЕК від 03.07.2019 № 033198 (арк. спр. 59).

Згідно з інформацію, зазначеною у виписці з акту огляду МСЕК від 03.07.2019 № 033198, ОСОБА_1 повторно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 25% з 18.06.2019 безстроково, в тому числі 20% по професійному захворюванню ХОЗЛ ІІ, 5% за наслідком нещасного випадку на виробництві, дата встановлення страхового випадку 1994, 12.11.1986 (арк. спр. 59).

Постановою від 19.07.2019 № 1213/6244/6244/14 про затримання щомісячної страхової виплати затримано потерпілому ОСОБА_1 щомісячну страхову виплату в розмірі 762,45 грн. з 18.06.2019 згідно з п. 1.4 постанова 11 від 19.07.2018 (арк. спр. 61).

Позивач 05.08.2019 звернувся до відповідача із заявою про прийняття заяви про призначення страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком та профзахворюванням без акту форми П-4, так як він втрачений (арк. спр. 67 зв.) та повторно подав 05.08.2019 заяву про здійснення перерахунку призначеної щомісячної страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням у зв`язку зі зміною ступеня втрати професійної працездатності, до якої додав виписку з акту огляду МСЕК від 03.07.2019 № 033198 (арк. спр. 68).

У відповідь на заяву позивача від 05.08.2019 відповідач листом від 06.08.2019 № 1553/01-19 повідомив, що акт за формою П-4 (акт розслідування професійного захворювання) є обов`язковим документом при призначенні страхових виплат. В зв`язку з тим, що акт розслідування причин виникнення професійного захворювання до відділення не був наданий, у відділення немає підстав для призначення страхових виплат у разі втрати працездатності в зв`язку із профзахворюванням (арк. спр. 69).

Згідно з довідкою відокремленого підрозділу шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» від 12.08.2019 № 01-16/875, акти професійних захворювань до архіву шахти «Родіна» не передавались. Згідно з розпорядженням ДП «Первомайськвугілля» від 29.12.2016 № 56 архів шахти «Родіна» переданий на відповідальне зберігання шахти «Золоте» (арк. спр. 14).

Згідно з інформацією, зазначеною у довідці від 07.08.2019 № 538, виданої комісією з реорганізації ДП «Первомайськвугілля», згідно з архівними документами шахти «Родіна» (наказ по підприємству від 26.12.1994 № 600), позивачу виплачувалось відшкодування збитку за заподіяну шкоду здоров`ю в результаті професійного захворювання з 12.12.1994 по 01.01.1996 (арк. спр. 15).

Зазначена інформація підтверджується і копією наказу шахти «Родіна» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» від 26.12.1994 № 600 (арк. спр. 16).

25.10.2019 відповідач звернувся із запитом № 2131/02-13 до Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про надання інформації, згідно з яких документів була надана сукупна виписка МСЕК та встановлено страховий випадок 1994 року профзахворювання з наданням копій документів (арк. спр. 70).

У відповідь на запит відповідача від 25.10.2019 № 2131/02-13 Луганський комунальний заклад «Обласний центр медико-соціальної експертизи» листом від 31.10.2019 № 01-12/571 повідомив, що ОСОБА_1 оглянутий Обласною МСЕК 03.07.2019. До МСЕК надано медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії (ЦЛЕК) про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 30.05.2019 № 19/446, згідно з яким у ОСОБА_1 встановлено діагноз: «ХОЗЛ ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І - II ст.», захворювання професійне, встановлене Луганською ДЕК в 1994 році. Підґрунтям для підтвердження професійної категорії захворювання явились: дані клінічного обстеження, інформація про умови праці, представлена в інформаційній довідці ОСОБА_1 № 01-15/1638 від 10.05.2019, профмаршрут, стаж у шкідливих умовах праці - 33 роки. Висновок видано на підставі протоколу засідання Центральної лікарсько-експертної комісії від 30.05.2019 № 19/446. На підставі направлення на МСЕК, вище зазначеного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії від 30.05.2019 № 19/446, довідки Попаснянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 01.07.2019, згідно з наказом МОЗ України від 05.06.2012 № 420 ОСОБА_1 встановлено сукупно 25% втрати професійної працездатності з 18.06.2019 - безстроково, в т.ч. 20% по професійному захворюванню ХОЗЛ - II ст., яке вперше встановлено Луганською ЛЕК у 1994 році та 5% за наслідками нещасного випадку на виробництві від 12.11.1986 (арк. спр. 72зв. - 71).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

14.10.1992 прийнято Закон України № 2694-XII «Про охорону праці» (далі - Закон № 2694-XII), який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на охорону їх життя і здоров`я в процесі трудової діяльності, регулює за участю відповідних державних органів відносини між власником підприємства, установи і організації, або уповноваженим ним органом і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 2694-XII (в першій редакції) власник зобов`язаний відшкодувати працівникові шкоду, заподіяну йому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, у повному розмірі втраченого заробітку відповідно до законодавства, а також сплати потерпілому одноразову допомогу.

Відповідно до статті 9 Закону № 2694-XII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Правову основу, економічні механізми та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованої особи на виробництві, визначає Закон України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV), який набрав законної сили 01.01.2001.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 16 Закону № 1105-XIV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

В свою чергу, страховим випадком, відповідно до зазначеного Закону, є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну або психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Частиною другою статті 36 Закону № 1105-XIV визначено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Згідно з частиною третьою статті 36 Закону № 1105-XIV, підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 № 11 (далі - Порядок № 11) для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до управління (відділення) Фонду подаються: 1) заява потерпілого про призначення страхових виплат; 2) копія індивідуального податкового номера, засвідчена підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу; 3) копія паспорта, засвідчена підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу; 4) акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за встановленою формою (якщо стався нещасний випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався); 5) акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався); 6) акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) за встановленою формою; 7) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання); 8) висновок медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) про ступінь втрати професійної працездатності; 9) довідка про середню заробітну плату (дохід) у разі відсутності інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб; 10) копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчена страхувальником або підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу; 11) копія цивільно-правового договору (для осіб, які працюють на умовах такого договору), засвідчена страхувальником або підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу; 12) копія документа, що підтверджує державну реєстрацію особи, як суб`єкта підприємницької діяльності, засвідчена страхувальником або підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу; 13) довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок) у разі настання права на страхову виплату до 11.10.2017; 14) довідка будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів або пансіонату для ветеранів війни та праці про розмір вартості утримання потерпілого в ньому; 15) протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, а у разі, якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при управлінні (відділенні) Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому на виробництві (у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров`я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці).

В даному випадку, відповідачем, на підставі розгляду наданих позивачем документів, було встановлено відсутність акту розслідування хронічного професійного захворювання.

При цьому суд зазначає, що відповідач не заперечує наявність у позивача професійного захворювання - ХОЗЛ - ІІ ст., яке було йому встановлено у 1994 році, натомість вважає, що позивач на підтвердження цього факту повинен надати акт розслідування професійного захворювання, оскільки такий акт обов`язково передбачений нормами чинного законодавства для призначення виплат.

Наявність у позивача професійного захворювання підтверджується наказом від 26.12.1994 № 600 про відшкодування шкоди за спричинену шкоду здоров`ю внаслідок профзахворювання, відповідно до якого наказано виплачувати ОСОБА_1 відшкодування за спричинену шкоду здоров`ю щомісячно з 12.12.1994 до 01.01.1996 (арк. спр. 16).

Отже факт, наявності у позивача професійного захворювання підтверджено належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 38 Закону № 1105-XIV, ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, причину, час настання та групу інвалідності у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Висновком МСЕК від 03.07.2019 № 033198, ОСОБА_1 повторно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 25% з 18.06.2019 безстроково, в тому числі 20% по професійному захворюванню ХОЗЛ ІІ, 5% за наслідком нещасного випадку на виробництві, дата встановлення страхового випадку 1994, 12.11.1986.

Таким чином, ступінь втрати працездатності позивача внаслідок професійного захворювання, визначений у висновку МСЕК від 03.07.2019 № 033198.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1105-XIV, для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Погоджуючись з висновком місцевого суду по суті спору, колегія суддів вважає, що відповідачем не дотримано одного з елементів критерію «необхідності у демократичному суспільстві», а саме - принципу пропорційності, який, в свою чергу, вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача за відсутності будь-якої вини останнього.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у справі № 820/2262/17 (провадження № К/9901/1650/18), який викладено в постанові від 18.04.2018.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою відокремленого підрозділу шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» від 12.08.2019 № 01-16/875, акти професійних захворювань до архіву шахти «Родіна» не передавались (арк. спр. 14).

Згідно з інформацією, зазначеною у довідці від 07.08.2019 № 538, виданої комісією з реорганізації ДП «Первомайськвугілля», згідно з архівними документами шахти «Родіна» (наказ по підприємству від 26.12.1994 № 600), позивачу виплачувалось відшкодування збитку за заподіяну шкоду здоров`ю в результаті професійного захворювання з 12.12.1994 по 01.01.1996 (арк. спр. 15).

Зазначена інформація підтверджується і копією наказу шахти «Родіна» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» від 26.12.1994 № 600 (арк. спр. 16).

Таким чином, в даному випадку відсутність акту про професійне захворювання, який позивач просто не взмозі надати з причин, що не залежать від нього, та не з його вини, при тому, що з наявних матеріалів справи вбачається отримання ним такого захворювання в 1994 році, не може бути підставою для позбавлення його права на отримання соціальних виплат.

Відповідачем суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 360/4371/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 18 лютого 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді І. В. Геращенко

Т. Г. Гаврищук