Справа № 488/2623/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 488/2623/16-а

Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі № 488/2623/16-а за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання провести перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», -

В С Т А Н О В И В:

15.01.2020 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі №488/2623/16-а, в якій заявник просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні апеляційної скарги пенсійного органу на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2016 року в цій справі.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, ОСОБА_1 зазначив, що, ухвалюючи постанову від 16.02.2017 року про відмову у задоволенні позовних вимог, Одеський апеляційний адміністративний суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність акту Кабінету Міністрів України яким би були визначені підстави та порядок такого перерахунку.

Заявник вважає, що Одеський апеляційний адміністративний суд застосував у спірних правовідносинах положення закону (ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»), яке в подальшому визнане неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 року відповідача у справі - управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва замінено правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надало відзив на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якому, посилаючись на відсутність зворотної дії рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019, просить відмовити у задоволені цієї заяви.

При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 не може бути застосоване до правовідносин, які виникли до 13.12.2019 року, оскільки окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Саме рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 не містить будь-яких застережень, щодо втрати чинності окремих положень закону, які визнані неконституційними, з дня їх прийняття, або щодо застосування попередньої редакції норм закону з дня внесення до них відповідних змін, які визнані неконституційними.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі № 488/2623/16-а, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд встановив, що 05.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення відповідача від 17.05.2016 року № 48-Б-01 про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Миколаївської області № 18/90 вих.-16 від 22.04.2016 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, яка діяла на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області № 18/90 вих.-16 від 22.04.2016 року, згідно з якою заробітна плата складає 5754,86 грн., та здійснити відповідні виплати з 01.12.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на наявність у нього права на перерахунок пенсії відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», та на заборону звуження обсягу прав шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів (ст. 22 Конституції України).

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.11.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 був задоволений частково, дії відповідача визнані протиправними та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 04.05.2016 року, із розрахунку 90 відсотків від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до довідки прокуратури Миколаївської області № 18/90 від 22.04.2016 року, та виплатити заборгованість, що виникає на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходів з того, що позивач з 03.01.2003 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітної плати та такий відсотковий розмір пенсії має зберігатись при проведенні будь якого перерахунку пенсії, зокрема і на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 22.04.2016 року № 18/90, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, що передбачено ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р.

Не погоджуючись із рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.11.2016 року, управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 року апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва була задоволена, постанова Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.11.2016 року скасована, та прийнята у справі нова постанова, якою відмовлено у задоволені позову в повному обсязі.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, Одеський апеляційний адміністративний суд виходив з того, що із заявою про проведення перерахунку пенсії, у зв`язку із збільшенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, позивач звернувся до пенсійного органу 04.05.2016 року, але з 01.01.2015 року стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014 року, чинного з 01.01.2015 року) не передбачала умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури, а лише делегувала Кабінету Міністрів України повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури (ч. 18 ст. 50-1 вказаного закону).

Також, суд апеляційної інстанції посилався на те, що із набранням чинності 15.07.2015 року Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року втратили чинність, окрім іншого, положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, які передбачали можливість перерахунку пенсії на підставах та умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Зазначив апеляційний суд і про те, що на час виникнення спірних правовідносин (04.05.2016 року) положення ч. 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року (в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014 року, які не визнані неконституційними) не передбачали умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури, а лише делегували Кабінету Міністрів України повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури. Поряд з цим, Одеський апеляційний адміністративний суд звернув увагу на те, що, на час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України не було прийнято нормативно-правового акту, яким були б визначені умови та порядок перерахунку пенсій, призначених як за Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. та і за Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року.

Перевіривши доводи заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 року, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно із ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Суд може вимагати від відповідних органів письмове підтвердження виконання рішення, додержання висновку.

За приписами ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за виключними обставинами та однією з підстав такого перегляду є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Спірні правовідносини в цій справі виникли з 04.05.2016 року дати звернення позивача до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку призначеної, як працівнику прокуратури, пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 22.04.2016 року № 18/90 про склад заробітної плати прокурора району станом на 01.01.2015 року.

На час, виникнення спірних правовідносин положення статті 50-1 Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. втратили чинність, окрім частин 3, 4, 6 та 11, проте ці частини не стосуються питання щодо проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року (в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014 року), на час виникнення спірних правовідносин, також не передбачали проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлений порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13.12.2019 року, та не поширюють свою дію на правовідносин, які виникли до 12.12.2019 року включно.

За відсутності з 01.01.2015 р. умов та порядку для проведення перерахунку пенсії призначеної за Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. та втрату чинності статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (в частині, якою КМУ було надано повноваження визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсій призначених за цим законом), апеляційний суд вважає правильним висновок, викладений у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 року про правомірність дій пенсійного органу та прийнятого ним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

Також апеляційний суд зазначає, що як станом на 04.05.2016 року, на час звернення ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва із заявою про перерахунок пенсії, так і на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, ні Закон України «Про прокуратуру» 1991 року (в редакції чинній з 01.01.2015 року до 15.07.2015 року), ні Закон України «Про прокуратуру» 2014 року не встановлювали конкретних умов для проведення перерахунку пенсії, а лише декларували можливість перерахунку пенсії на умовах та в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, з часу надання Кабінету Міністрів України повноважень визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсії за вислугу років призначених, як за Законом України «Про прокуратуру» 1991 року, так і за Законом України «Про прокуратуру» 2014 року, Кабінет Міністрів України не приймав нормативно-правового акту щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій призначених за цими Законами.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що перерахунок пенсії на підставі норми закону, яка втратила чинність з 15.07.2015 року (ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р.) є порушенням приписів ст. 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії та яка зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII в первинній редакції, яка зазнала змін до набрання чинності законом, підлягають застосуванню з дня втрати чинності редакції цієї норми, яка визнана неконституційною, тобто з 13.12.2019 року.

Апеляційний суд зазначає, що позовні вимоги, окрім іншого, були обґрунтовані наявністю права на перерахунок пенсії саме з посиланням на приписи ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р.

Наявність в період з 01.01.2015 року по 12.12.2019 року задекларованого права на перерахунок пенсії працівника прокуратури, за відсутності при цьому чітких приписів, якими встановлені умови та порядок проведення такого перерахунку, враховуючи встановлення в Рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 порядку виконання цього рішення, дають підстави апеляційному суду дійти висновку, що в, цій справі, посилання Одеського апеляційного адміністративного суду в постанові від 16.02.2017 року на ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII не вплинуло на правильність вирішення спору.

Додатково, апеляційний суд зазначає, що Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, зокрема ст. 86 та Перехідні положення не містять норм, якими безпосередньо були б врегульовані умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури, пенсія яким призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р.

Але частиною 14 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, встановлено, що за пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законодавчими актами.

Оскільки поняття соціального захисту включає в себе систему суспільно-економічних заходів, спрямованих на матеріальне забезпечення населення від соціальних ризиків (хвороба, інвалідність, старість, втрата годувальника, безробіття, нещасний випадок на виробництві тощо), апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що право заявника, в цій справі, на перерахунок пенсії, відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, відновлено з 13.12.2019 року.

Щодо періоду часу, в який Верховна Рада України надала Кабінету Міністрів України повноваження визначати умови та порядок перерахунку пенсії, що визнано неконституційним, та в якій Кабінет Міністрів України не прийняв жодного нормативно-правового акту з цього питання, то апеляційний суд зазначає, що питання перерахунку пенсії за цей час має вирішуватись законодавчим органом державної влади, оскільки за приписами Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (п. 6 ч. 1 ст. 92).

За висновком Конституційного Суду України викладеним в рішенні від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України.

За таких підстав, апеляційний суд зазначає, що суд не є органом законодавчої влади та не має повноважень на усунення першопричин системної проблеми та самої проблеми яка має загальний характер - відновлення порушеного права під час дії норми закону яка визнана неконституційною та не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, та як наслідок застосування з цього часу попередньої редакції ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі № 488/2623/16-а, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 не вплинуло на правильність висновків апеляційного суду під час ухвалення постанови про перегляд якої просив заявник.

Керуючись ст. ст. 19, 92 Конституції України, ст. ст. 2-12, 242, 248, 308, 311, 321, 325, 327-329, 361, 368, 369 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі № 488/2623/16-а відмовити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі № 488/2623/16-а залишити в силі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.