Справа № 200/14203/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р. Справа№200/14203/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Дідевич І.О.

за участю:

представника відповідача Яковлєвої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язати вчинити здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги № Ф-182195-43 від 11 листопада 2019 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 4536,08 грн. та зобов`язання здійснити коригування особового рахунку шляхом виключення недоїмки з єдиного внеску у сумі 4 536,08 грн.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що спірна вимога № Ф-182195-43 від 11 листопада 2019 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 4 536,08 грн. прийнято протиправно та підлягає скасуванню, оскільки позивач є звільненим від обов`язку зі сплати єдиного внеску визначеним у частині 2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464 (далі Закон № 2464) у період проведення антитерористичної операції на підставі пункту 9.4 розділу VIII Закону України № 2464. Вважає, що відповідно до пункту 9.4 розділу VIII Закону України № 2464 до позивача відповідальність, штрафні та фінансові санкції за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції не застосовуються. Також зазначає, що крім здійснення адвокатської діялності, він працює у Публічному акціонерному товаристві «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», який за нього сплачує єдиний внесок. Тому підстав для прийняття спірної вимоги не було.

З огляду на зазначене просить суд визнати протиправною та скасувати спірну вимогу, зобов`язати здійснити коригування особового рахунку шляхом виключення недоїмки з єдиного внеску.

Відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що позивач є платником єдиного соціального внеску не є звільненим від його сплати. Відповідно до частини 4 ст.25 Закону 2464 було винесено спірну податкову вимогу. Посилається на ч.7 ст.25 Закону № 2464 та зазначає на безпідставність позовної вимоги щодо зобов`язання коригування особового рахунку шляхом виключення недоїмки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 8 січня 2020 року відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 28 січня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року залишено позовну заяву без руху.

Після усунення недоліків судове засідання було призначено на 19.02.2010 року.

Позивач до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення аналогічні змісту відзиву на позов та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), має право на зайняття адвокатської діяльності, що підтверджується матеріалами справи.

11 листопада 2019 року відповідачем було прийнято податкову вимогу № Ф-182195-43 від 11 листопада 2019 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 4536,08 грн.

Наведені обставини не є спірними між сторонами.

Правомірність прийнятої вимоги є спірною обставиною у межах цієї справи.

Згідно з ч.8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ) платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону України Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ), зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Разом з цим, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції ( далі - Закон № 1669-VII), згідно до статті 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014р.

На час вирішення даної справи, Президентом України не прийнято Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тобто, період проведення АТО триває.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року), які діяли на час спірних правовідносин, такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Тобто, аналізуючи вищевикладене, сам факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення за порушення Закону.

На виконання приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Серед цього переліку зазначено м.Костянтинівка (місцезнаходження позивача та органу доходів і зборів в якому він обліковується) .

Тобто, у період невиконання обов`язків платника єдиного соціального внеску, позивач знаходився на обліку органах доходів і зборів на території населеного пункту, визначеного в переліку про який йдеться в статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція.

Подання заяви платником єдиного внеску до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання є передумовою звільнення від виконання обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України № 2464, а не відповідальності за невиконання таких обов`язків.

Таким чином, в силу положень абзацу 3 пункту 9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 з 14 квітня 2014 року, у редакції, які діяли на час спірних правовідносин відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обов`язків платника єдиного внеску, до позивача не застосовуються, що не було враховано відповідачем при прийнятті оскаржуваної вимоги.

Крім того суд бере до уваги, що згідно з довідкою від 05.12.2019 року позивач є найманим працівником ПАТ «Донецькоблгаз, тобто останній повинен сплачувати єдиний страховий внесок.

Оскільки позивач має трудові відносини та одночасно займається адвокатською діяльністю, це може спричинити до подвійної сплати єдиного внеску, що суперечить меті запровадження державою консолідованого страхового внеску.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний суд по справі № 160/3114/19 від 27.11.2019 року.

Разом з цим суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сплати єдиного страхового внеску застрахованої особи ОСОБА_1 . Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз».

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправної та скасування спірної вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів та зборів шляхом зменшення заборгованості з єдиного внеску на суму 4536,08 грн.

Позивач, обґрунтовуючи дану позовну вимогу, посилається на Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року №422.

На підставі вищезазначеного, нормативного акту позивач стверджує, що із прийняттям судового рішення, яким скасовано відповідну вимогу, на податковий орган покладається обов`язок щодо коригування суми податкового боргу у бік зменшення.

Суд, уважно проаналізувавши такі доводи позивача, вважає їх зробленими із помилковим застосуванням законодавства України та передчасними, у даному випадку, з наступних підстав.

Як вже відзначалось вище Закон № 2464 є спеціальним у даних правовідносинах, преамбулою закону передбачено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р.за № 508/26953, відповідно до статей 4, 6, 7, 8, 10, 12, 25, пунктів 9-2- 9-5розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. (у редакції наказу Міністерства фінансів Українивід 04 травня 2018 року№ 469)

Пунктом 1 розділу І якої передбачено, що ця Інструкція визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

Пунктом 6 розділу VI Інструкції встановлено зокрема, що вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Посилання позивача на наказ Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р.за № 751/28881 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вказаних вище висновків суду не спростовує, оскільки процедура внесення змін в ІКП платника пов`язана із особливостями набрання законної сили судовим рішенням.

Частиною 1 ст. 1 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто судовому захисту підлягає саме порушене право, суд не здійснює захист прав в превентивному порядку.

Правові наслідки визнання протиправною та скасування оскаржуваної у справі вимоги, пов`язані з фактом набрання законної сили рішенням у даній справі.

А тому надавати оцінку правомірності дій податкового органу у зв`язку із цим фактом, слід тоді, коли він станеться.

Наразі у суду не має підстав констатувати наявність/відсутність порушеного права у даній частині позовних вимог, оскільки у податкового органу не було підстав вчиняти дії на яких наполягає позивач.

Щодо висловлених відповідачем контраргументів, суд, встановивши передчасність даної позовної вимоги, не надає їм правової оцінки, оскільки у даному випадку це є недоречним у контексті наявних фактичних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єктом владних повноважень доказів правомірності прийнятої вимоги надано не надано.

За змістом ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДФС у Донецькій області № Ф-182195-43 від 11 листопада 2019 року.

В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір року суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язати вчинити здійснити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу № Ф-182195-43 від 11 листопада 2019 року від 11.11.2019 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 4536,08 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Донецькій області ( , вул.Італійська,59, м.Маріуполь, 87515) судові витрати по сплаті судового збору розмірі 384,20 грн.

Повний текст рішення складено та підписано в нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 19.02.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Стойка