Справа № 803/1460/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань відстрочення виконання рішення суду

14 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 803/1460/17
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Гринчук Я.О.,

представника заявника Сергійчук І.Є.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Бугайова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області, голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області Гайворонської І.М. про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області (далі Рожищенська РДА), голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області Гайворонської І.М. (далі голова Рожищенської РДА) про визнання протиправною бездіяльності голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області Гайворонської І.М. щодо не скасування розпорядження Рожищенської РДА від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та не поновлення ОСОБА_1 на роботі, визнання протиправним та скасування розпорядження Рожищенської РДА від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти та молоді Рожищенської з 05.07.2016 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області Гайворонської Інни Михайлівни щодо не скасування розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 04 липня 2016 року №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та не поновлення ОСОБА_1 на посаді; визнано протиправним та скасовано розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 04 липня 2016 року №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області з 05 липня 2016 року; зобов`язано Рожищенську районну державну адміністрацію Волинської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 05 липня 2016 року; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 залишено без змін.

06.02.2020 на адресу суду надійшла заява Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі №140/1460/17 в частині виплати позивачу середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу , починаючи з 05.07.2016 в сумі 310 320грн.56коп. терміном на один рік до 23.10.2020.

Подана заява мотивована наступним:

- станом на 01.02.2020 по райдержадміністрації зареєстрована кредиторська заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 277 455грн.77коп.;

- РДА вживаються заходи по скороченню штатної чисельності працівників та скороченню усіх вакантних посад з метою оптимізації використання фінансового ресурсу та забезпечення виконання рішення суду;

- заявник звернувся в січні 2020 року до департаменту фінансів Волинської ОДА щодо виділення додаткового фінансування для забезпечення виконання рішення суду, яке можливе при умові перевиконання Державного бюджету, що в свою чергу потребує тривалого періоду часу;

- відповідачем виконано рішення суду в частині поновлення на роботі та виплати одного розміру середньомісячної заробітної плати;

- відстрочення виконання рішення суду надасть змогу РДА отримати необхідне фінансування для забезпечення виконання рішення суду, уникнути штрафних санкцій в порядку його примусового виконання, не порушувати права інших працівників райдержадміністрації на оплату праці.

В судовому засіданні представник заявника підтримала викладені в заяві вимоги, додатково зазначивши, що в поданій заяві зазначено максимально можливий термін відстрочення виконання рішення суду один рік з моменту його постановлення, однак у випадку надходження коштів раніше, таке рішення буде виконано в повній мірі.

Позивач та її представник в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили, мотивуючи тим, що фактичних доказів про відсутність коштів на рахунках заявником не надано, як і доказів про наявність заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам РДА. Крім того, відсутні докази, які б свідчили про те, що позивачу дійсно нараховано належні до виплати за рішенням суду суми коштів та відображено даний факт в бухгалтерському обліку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що заява про відстрочення виконання рішення суду в частині виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 373 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд, згідно із положеннями ч. 4 ст. 378 КАС України, також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що підставою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є виняткові обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим виконання судового рішення в адміністративній справі.

Зважаючи обґрунтування вказаної заяви, суд зауважує, що наведені вище норми КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Під відстроченням виконання рішення розуміється перерва на певний, точно визначений строк, протягом якого виконання рішення не проводяться, у зв`язку з існуванням обставин, за наявності яких вчасне виконання завдає шкоди правам або інтересам боржника або інших осіб.

Таким чином, для відстрочення виконання рішення суду повинна бути наявність обставин, що ускладнюють виконання.

На підтвердження факту існування таких обставин заявник повинен подати суду відповідні докази, відповідно до вимог ст. ст. 72-80 КАС України.

Судом встановлено, що у заяві про відстрочення виконання рішення суду представник відповідача посилається на те, що у кошторисі видатків Рожищенської РДА Волинської області не було передбачено коштів для виконання судових рішень, та зазначено, що лише при додатковому фінансуванні на 2020 рік буде можливе виконання рішення суду від 23.10.2019.

Аналізуючи зазначене, є очевидним, та встановленою судом обставиною, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України визначено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відтак, згідно до ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Суд зауважує, що є очевидним те, що в даному випадку позивач позбавлена роботи через протиправні дії роботодавця, а тому правова позиція суду щодо необхідності виплати повного розміру середнього заробітку за час вимушеного перебування не на посаді є ефективною, та відповідає Закону, оскільки передбачає поновлення права особи саме через те, що роботодавець протиправно порушив норму закону при її звільненні та подальшій відмові в поновленні на роботі. Саме ця правова позиція відповідає всім критеріям ефективного засобу юридичного захисту, який гарантує ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приймаючи до уваги положення п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернення учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зазначені відповідачем у заяві обставини, не є винятковими, а з огляду на тривалий період часу порушення прав позивача, відстрочення виконання судового рішення на рік не відповідає принципам адміністративного судочинства і його необхідність заявником не доведена, а відтак подана заява до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 248, 250, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі №803/1460/17, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Дмитрук

Дата виготовлення повного тексту

судового рішення 17.02.2020