Справа № 810/1575/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1575/18 Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- скасувати рішення Васильківського ОУПФУ Київської області від 03.01.2018 №31/04 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років;

- зобов`язати Васильківське ОУПФУ Київської області призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років з 04.10.2017.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Київською обласною державною адміністрацією, а також надано інші докази на підтвердження перебування позивача у зоні відчуження та період його роботи, тому відмова відповідача є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що відмова у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років є обґрунтованою, оскільки довідка форми №122 не підтверджує факт перебування пенсіонера в зоні відчуження та період його роботи. Крім того, в наданих позивачем документах наявні певні розбіжності, що вказує на неможливість підтвердження факту роботи позивача в зоні відчуження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у позові відмовлено.

Позивач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, при цьому вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що ним подано до відповідача ряд необхідних документів, з аналізу яких є можливість встановити факт перебування пенсіонера в зоні відчуження, тому дії відповідача є протиправними.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Київською обласною державною адміністрацією безстроково.

04.10.2017 позивач звернувся до Васильківського ОУПФУ з заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви ним були подані копії таких документів: довідки про присвоєння ІНН; посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС 3 категорії; паспорту, трудової книжки; військовий квіток; диплом про навчання; довідка про розмір заробітної плати форма №122.

Рішенням від 03.01.2018 №31/04 позивачеві було відмовлено у призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, оскільки ним не були надані первинні документи, що підтверджують факт його роботи в зоні відчуження, а довідка про заробітну плату форми №122 видана безпідставно.

Позивач, вважаючи, що такі дії відповідача порушують його права та законні інтереси, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не представлені документи, які дають йому право для підтвердження періоду роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, сумніви, які виникли у відповідача спростовують вказані докази щодо достатності періоду роботи позивача, як ліквідатора для призначення відповідної пенсії.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

На підставі частини третьої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, в тому числі є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків (пункт 1); потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону №796-ХІІ передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 01.07.1986 незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років; які працювали з 01.07.1986 по 31.12.1986 у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до пункту 5 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 01.07.1986 до 31.12.1986 від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

Пунктом 10 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено», що посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: посвідчення про відрядження в зону відчуження (підпункт «а»); військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження (підпункт «б»); довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту) (підпункт «в»).

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Як убачається з матеріалів справи, позивач, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Доказів скасування або анулювання виданого позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, сторони до суду не надали.

Позивачем на підтвердження свого права щодо призначення пенсії на пільгових умовах надано: копію книги обліку реєстрації наказів відряджень по СМУ-24 тресту «УКМ» робочих з 04.10.1086 до 30.09.1087; копію довідки АТ «СМУ №24» форми №122 від 31.07.2014 про роботу позивача у зоні ліквідації аварії на ЧАЕС у період з 16 жовтня 1986 по 19 жовтня 1986; копію довідки №255 від жовтня 1992 року про перебування позивача у місті Прип`ять з 16 жовтня 1986 по 19 жовтня 1986, та мав підвищену заробітну плату.

В довідці форми №122 від 31.07.2014 зазначається, що позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР і ВЦПРС від 29 грудня 1987 року №1497878 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦПРС від 06 червня 1986 року №665-195, які дають право на держану пенсію на пільгових умовах відповідно зі списком №1, затвердженого постановою РМ СРСР від 22.08.1956 №1173.

Згідно з відомостей трудової книжки позивача, він з 11.10.1983 по 28.02.1999 включно працював на різних посадах в організаціях, що були правонаступниками Спеціалізованого монтажного управління №24 тресту «Укркомплектмонтаж», куди прийнятий на робота 11.10.1983 за наказом №145-к від 10.10.1983.

При цьому, із записів трудової книжки позивача можливо відстежити реорганізацію «Спеціалізованого монтажного управління №24» тресту «Союзмонтажгаз».

Дані про те, що ПрАТ «Спеціалізоване монтажне управління №24» є правонаступником «Спеціалізованого монтажного управління №24» тресту «Укркомплектмонтаж» встановлено довідкою про реорганізацію «Спеціалізованого управління №2» тресту «Союзмонтажгаз» Главнафтогазмонтажа Міністерства нафтової та газової промисловості СРСР №536 від 04.10.2017; довідкою про реорганізацію «Спеціалізованого управління №2» тресту «Союзмонтажгаз» Главнафтогазмонтажа Міністерства нафтової та газової промисловості СРСР №577 від 18.12.2019; результатом звірки №4754/01 відомостей поданих для обчислення пенсії, з первинними документами; розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації №532 від 14.09.1993.

Разом із тим, колегія суддів вважає необгрунтованими висновки суду першої інстанції, що з відомостей ЄДРПОУ не вбачається, що ПАТ «Спеціалізоване монтажне управління №24» є правонаступником «Спеціалізованого монтажного управління №24» тресту «Укркомплектмонтаж», оскільки позивач не є суб`єктом, який впливає на внесення тих чи інших відомостей да даного реєстру, а наявність чи відсутність таких даних у сукупності з наданими позивачем первинними документами не може бути причиною позбавлення його права на призначення пенсії на пільгових умовах.

З аналізу норм ч. 3 ст. 65 Закону №796-ХІІ слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 № 21-1048во06 та від 04.09.2015 № 690/23/15-а. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 28.03.2018 у справі №333/2072/17 (2а/333/122/17) та від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17.

Також надані позивачем копії документів в судовому порядку недійсними не визнавались.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем разом із заявою від 04.10.2017 відповідачу було подано достатньо документів для підтвердження періоду роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, додаткові документи також було подано до суду, тому у позивача наявне право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

В свою чергу відмова відповідача щодо призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Враховуючи, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до пенсійного органу 04.10.2017, саме з цієї дати його права підлягають відновленню, шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанцій № N0D5155847 від 22.03.2018 на суму 704,80 грн та № N0D5143427 від 29.05.2018 на суму 704,80 грн, позивачем було сплачено судовий збору за звернення до суду з адміністративним позовом та відповідно до квитанції № ПН1259888 від 27.12.2019 сплачено 2114,40 грн судового збору за звернення з апеляційною скаргою, загалом - 3524,00 грн, які йому мають бути відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 03.01.2018 №31/04 про відмову у призначенні пенсії із заниженням пенсійного віку на 5 років.

Зобов`язати Васильківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію із заниженням пенсійного віку на 5 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії з дати подання заяви №3595 про призначення пенсії 04.10.2017.

Стягнути з Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Соборна, 105; ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3524,00 грн (три тисячі п`ятсот двадцять чотири гривні 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18.02.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна