Справа № 640/19455/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі представника позивача Цукера І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Айленд» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Айленд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування Наказу від 10.05.2018 року № 542

В С Т А Н О В И В :

21.11.2018 року Приватне підприємство "Айленд" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування Наказу від 10.05.2018 року № 542

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказ на перевірку виданий без належних правових підстав.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2019 р. в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримують висновки суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.02.2018 р. по справі № 752/25255/17 призначено позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства України щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість, податку на прибуток ПП «АЙЛЕНД» (код 32418971) при взаємовідносинах з ТОВ «Феррете» (код 40952883) за 2017 рік. Проведення перевірки доручено співробітникам ГУ ДФС у Луганській області.

Позапланову документальну перевірку зобов`язано провести протягом 10 робочих днів. Для забезпечення податкової перевірки зобов`язано використати доказову базу, що міститься в матеріалах кримінального провадження №0000048, інформацію, що міститься у ГУ ДФС України, інші матеріали та документи за необхідністю. Після проведення податкової перевірки її висновки разом із використаними матеріалами зобов`язано скерувати до СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві для подальшого досудового розслідування.

З метою виконання вказаної ухвали, на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 та з урахуванням п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України відповідачем прийнято наказ від 10.05.2018 р. № 542, яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «АЙЛЕНД» (код 32418971) з дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку додану вартість за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. по взаємовідносинам з ТОВ «Феррете» (код 40952883).

Не погоджуючись із наказом про проведення перевірки, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Контролюючі органи у силу приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких у контролюючого органу виникає право на здійснення документальної позапланової перевірки, закріплено у статті 78 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.2 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Працівникам податкової міліції забороняється брати участь у проведенні планових та позапланових виїзних перевірок платників податків, що проводяться контролюючими органами, якщо такі перевірки не пов`язані з веденням оперативно-розшукових справ або здійсненням кримінального провадження стосовно таких платників податків (посадових осіб платників податків), що знаходяться в їх провадженні. Перевірки платників податків податковою міліцією проводяться у межах повноважень, визначених законом, та в порядку, передбаченому Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими законами України (п. 78.3 статті 78 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Отже, документальна позапланова виїзна перевірка платника податків ініціюється виключно у випадку наявності принаймні однієї з підстав, визначених у статті 78 Податкового кодексу України, та проводиться за умови вручення платникові податків до початку перевірки копії наказу про проведення перевірки.

Як вбачається із змісту оскаржуваного наказу, такий прийнято у зв`язку з наявністю обставин, визначених пп.пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Наведена норма кодексу містить імперативний припис щодо обов`язку контролюючого органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання постанови слідчого судді про призначення перевірки.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що рішення контролюючого органу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача ініційовано у зв`язку з надходженням до відповідача ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27.02.2018р. у справі №752/25255/17.

На виконання даної ухвали прийнято спірне рішення, оформлене наказом від 10.05.2018р. №542 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача на підставі пп. 78.1.11 п.78 ст.78 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що при надходженні до контролюючого органу постанови слідчого судді про призначення перевірки Податковий кодексу України не передбачає іншого порядку дій, ніж призначення такої перевірки, а відтак доводи позивача щодо відсутності підстав для винесення спірного наказу є надуманими.

Основним доводом апеляційної скарги, зокрема, є те, що ухвала слідчого судді відсутня в ЄДРСР.

Проте, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем надано суду таку ухвалу, та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до норм статті 78 ПК України, наказ про призначення документальної позапланової перевірки платника податків видається керівником контролюючого органу на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 за умови, якщо така перевірка проводиться з питань, які викладені у відповідному судовому рішенні суду (слідчого судді) чи органу досудового розслідування, та які не були предметом дослідження попередніх перевірок такого платника податків.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у відповідача був обов`язок призначити документальну позапланову перевірку у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, тому наказ про проведення перевірки винесений відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що підстав для скасування спірного наказу немає.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог є правильним.

Усі наведені аргументи апелянта колегія суддів вважає такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлено 17.02.2020 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Айленд» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Айленд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування Наказу від 10.05.2018 року № 542 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель