Справа № 127/33627/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/596/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Герасимчука Сергія Петровича до поліцейського 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Долінського Євгенія Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1750820 від 15.11.2019,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Герасимчук С.П. звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до поліцейського 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Долінського Є.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1750820 від 15.11.2019.

В обгрунтування позовних вимог адвокат Герасимчук С.П. зазначив, що 15 листопада 2019 року поліцейським 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Долінським Є.І. винесено постанову серії ЕАК №1750820 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до змісту постанови 15 листопада 2019 року о 14.49 год. в м. Вінниці по вул. Соборній, 25/2 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушила п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України - порушення вимог заборонних знаків. Позивач оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, 15 листопада 2019 року, приблизно о 14.49 год. ОСОБА_1 , керуючи вищезазначеним транспортним засобом виїхала на вул. Соборну у м. Вінниці зі сторони центрального мосту, де її було зупинено працівниками патрульної поліції УПП у Вінницькій області, а саме навпроти відділення «Укрпошти» 21050, що за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 8, хоча в оскаржуваній постанові зазначено адресу: м. Вінниця, вул. Соборна, 25/2. Під час зупинки працівник патрульної поліції Долінський Є.І. повідомив ОСОБА_1 про те, що в`їзд на вул. Соборну у м. Вінниці заборонений і вона порушила правила дорожнього руху та почав складати постанову. На вимогу представитися відповідач відмовився назвати свої анкетні дані та пред`явити посвідчення, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію». Під час винесення постанови позивач повідомила поліцейському, що виїхала на вул. Соборну, оскільки проживає у цій зоні, а саме за адресою: АДРЕСА_1, рух по вказаній вулиці є одностороннім, іншого шляху добратись до місця свого проживання немає, і що власником зазначеної квартири являється її донька, просила патрульного поліцейського проїхати до місця проживання та переконатися в цьому, на що поліцейський не став її слухати та зазначив, що вона порушила правила дорожнього руху України. Зрозумівши, що відповідач має намір порушити процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та не бажає її слухати, позивач заявила клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, так як бажає скористатися послугами адвоката у справі. Однак поліцейський сказав, що позивач зможе оскаржити вказану постанову до суду. Отже, відповідач Долінський Є.І. незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи; відповідач позбавив позивача можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Крім того, відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушила п. 8.4 «в» ПДР України - порушення вимог заборонних знаків. Однак, як по вул. Соборній, 25/2 так і по вул. Соборній, 8 у м. Вінниці будь-яких дорожніх знаків 3.21 «В`їзд заборонено» немає, а лише є знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Відповідно до правил дорожнього руху України дія дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» не поширюється, зокрема на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. ОСОБА_1 не порушила вимоги дорожнього знаку 3.21 ПДР України, оскільки такого знаку ні по вул . Соборній , 25/2 , ні по вул . Соборній, 8 у м. Вінниці немає, а тому будь-яких порушень п. 8.4 «в» ПДР України не вчиняла та не скоювала адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

17 грудня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області даний позов був прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 24 грудня 2019 року.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2020 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 12 лютого 2020 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Герасимчук С.П. не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, вимоги позову підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Долінського Є.І . - Химич Д.В. у судове засідання не з`явився, суду надав відзив на адміністративний позов, у якому просив справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову заперечував.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 15 листопада 2019 року о 14.49 год. в м. Вінниці по вул. Соборній, 25/2 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушила п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України - порушення вимог заборонних знаків, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вчинення вказаного адміністративного правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень.

Як зазначив у позові представник позивача Герасимчук С.П., по вул. Соборній, 25/2 так і по вул. Соборній, 8 у м. Вінниці будь-яких дорожніх знаків 3.21 «В`їзд заборонено» немає, а лише є знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Відповідно до правил дорожнього руху України дія дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» не поширюється, зокрема на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. ОСОБА_1 не порушувала вимоги дорожнього знаку 3.21 ПДР України. Оскільки такого знаку ні по вул. Соборній , 25/2 , ні по вул . Соборній, 8 у м . Вінниці немає, а тому будь-яких порушень п. 8.4 «в» ПДР України не вчиняла та не скоювала адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд, оглянувши відеозапис, диск якого був долучений представником позивача до матеріалів справи, вважає, що твердження представника позивача є переконливими, оскільки із відеозапису вбачається, що дійсно ні по вул. Соборній, 25/2 , ні по вул. Соборній, 8 у м . Вінниці немає дорожнього знаку 3.21 ПДР України.

Крім того, як вбачається із відзиву представника відповідача Химича Д.В., останній вказує, що позивач ОСОБА_1 під час руху по вул. Соборній в м. Вінниці не виконала вимогу дорожнього знаку п. 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушила п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, що суперечить змісту оскаржуваної постанови, у якій зазначено, що позивач ОСОБА_1 не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушила вимоги п. 8.4 «в» ПДР України - порушення вимог заборонних знаків.

Судом встановлено, що відповідачем, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винна позивач в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи представника позивача в обґрунтування відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, не довів правомірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електронні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши відеозапис, вважаю, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП.

При вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІУ КУпАП, не здійснюється.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Вважаю, що адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Герасимчука С.П. про визнання протиправною та скасування постанови рядового поліції 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Долінського Є.І. серії ЕАК №1750820 від 15.11.2019 слід задоволити.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Герасимчука Сергія Петровича до поліцейського 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Долінського Євгенія Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1750820 від 15.11.2019 - задоволити.

Постанову серії ЕАК №1750820 від 15.11.2019 про накладення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: