Справа № 591/8049/19
Суддя: Шелєхова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/8049/19
Провадження № 2-а/591/51/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Шелєхової Г.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Сумській області Черкашина Антонія Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ставить питання про скасування постанови серії ДПО18 №769287 від 5 грудня 2019 року про адміністративне правопорушення. Вважає, що жодного правопорушення не вчиняв, тому постанова є незаконною, оскільки висота рисунку протектора шин автомобіля була більша ніж 1,6 мм. Крім цього, постанова не містить відомостей про те, який саме з підпунктів п. 31.4.5 ПДР порушив позивач. При розгляді справи було порушено право позивача на захист, на клопотання про залучення адвоката інспектор не відреагував.

Ухвала про відкриття провадження разом з адміністративним позовом та додатками направлена відповідачу електронною поштою 21 грудня 2019 року.

Письмового відзиву до цього часу відповідачем не подано.

У позовній заяві позивач просив суд поновити йому строк звернення до адміністративного суду, оскільки у зв`язку з вихідними, позов був поданий на наступний робочий день.

Суд вважає, що з огляду на норми ч. 1 ст. 121 КАС України, строк звернення позивача до суду підлягає поновленню.

З`ясувавши обставини в адміністративній справі та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 5 грудня 2019 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Сумській області Черкашиним А.М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову ДПО№769287 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680 гривень. Згідно тексту вказаної постанови, 5 грудня 2019 року о 13 год. 35 хв., позивач керуючи автомобілем РУТА 20 СПГ д.н.з НОМЕР_1 по відрізку дороги о-190102 Яструбине-Річки-Улянівка-Миколаївка з порушенням п. 31.4.5 Правил дорожнього руху України, п. 6.3.2 ДСТУ 3649:2010, а саме висота малюнку (рисунку) протектора шин автомобіля РУТА 20 СПГ не відповідає вказаним вимогам ПДР та ДСТУ (а. с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації тягне за собою накладення штрафу від сорока до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.4.5 ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Національним стандартом України «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010, який затверджено із наданням чинності з 01.07.2011р. наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 грудня 2010 року № 630, встановлено вимоги щодо безпечності та методи контролювання технічного стану колісних транспортних засобів, що перебувають в експлуатуванні.

Метод контролю висоти рисунка протектора шин визначено підпунктом 7.3.1 вказаного вище державного стандарту. Цей метод передбачає, що висоту рисунка протектора шини, зношену рівномірно, визначають на ділянці бігової доріжки, обмеженої прямокутником, ширина якого дорівнює половині ширини бігової доріжки, довжина - 1/6 довжини її кола (1/6 довжини кола дорівнює довжині дуги, хорда якої дорівнює радіусу), а шину, зношену нерівномірно - на кількох ділянках із різним зношенням, сумарна площина яких має таку саму величину. Висоту рисунка протектора не вимірюють у місцях уступів біля основи елементів рисунка та напівмостів у зоні перетину канавок. Для шин, які мають суцільне ребро у центрі бігової доріжки, висоту рисунка протектора вимірюють біля країв цього ребра. Для шин підвищеної прохідності вимірювання висоти рисунка протектора проводять між ґрунтозачіпками по центру чи у місцях, щонайменше віддалених від центра бігової доріжки. На шинах з індикаторами зношування гранично допустиму висоту рисунка протектора визначають за появи принаймні одного з індикаторів. Границя допустимої основної похибки має бути не більше ніж, у разі вимірювання висоти рисунка протектора (абсолютна) ± 0,0005 м.

З наведеного випливає, що без спеціальних пристроїв посадові особи національної поліції позбавлені можливості достовірно встановити висоту малюнка протектора шин з дотриманням похибки, що у міліметрах складає 0,5.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, при винесені постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Як вбачається з пояснень позивача, відповідачем було порушено його право на захист при розгляді адміністративної справи, позивач просив надати йому час для звернення за юридичною допомогою, а працівник поліції його звернення проігнорував.

Наведене свідчить, що відповідачем не дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення визначена ст. 279 КпАП України та порушено право позивача на захист, під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач доказів, які підтверджують правомірність винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2019 року та притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надав, а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 78, 139, 241-246, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18№769287 року, винесену старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Сумській області Черкашиним Антонієм Михайловичем відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн закрити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 17 лютого 2020 року.

Суддя Г.В.Шелєхова