Справа № 264/8052/19
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/8052/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області в особі судді Іванченко А.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Боднара Володимира Валерійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 25.06.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1262081 винесено за те, що 25.06.2019 року о 09-25 годин ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Outlander державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №174/1 по просп.Нахімова в Приморському районі м.Маріуполя та не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія» та дорожнім знаком 5.62 «Стоп» на забороненому сигналі світлофору, чим порушив п.8.10 Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що вона винесена у його відустість, а не так як зазначено в ній про те, що він відмовився від підпису. При цьому, відповідач ніякого протоколу не складав в його присутності, а йому стало лише відомо 10.12.2019 року в Приморському ВДВС м.Маріуполя під час укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу у Маріупольському центрі адміністратвиних послуг. У зв`язку з вказаними обставинами він був вимушений сплатити штраф у подвійному розмірі 850 грн. та збір виконавчої служби у розмірі 154 грн., щоб не зірвати укладання договору. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Також, просив стягнути суму сплаченого штрафу в сумі 850,00 грн. та збір виконавчої служби в розмірі 154,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги, викладені у адміністративному позові, підтримав у повному обсязі.

Відповідач Боднар В.В. в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду відеозапис правопорушення та відзив на пред`явлений позов, згідно якого позовні вимоги не визнав, зазначив діяв в межах закону, службових повноважень не перевищував. Зазначив, що позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме, керуючи автомобілем державний номерний знак НОМЕР_1 в районі будинку №174/1 по пр.Нахімова в м.Маріуполі перед регульованим перехрестям на забороняючий рух сигнал світлофора (жовтний) не зупинивя перед дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», чим порушив п.8.10 ПДР України. За скоєне правопорушення, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 25.06.2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1262081 капралом поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Донецькій області Боднар В.В. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що 25.06.2019 року о 09-25 годині ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №174/1 по просп.Нахімова в Приморському районі м.Маріуполя не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія» та дорожнім знаком 5.62 «Стоп» на забороненому сигналі світлофору, чим порушив п.8.10 Правил дорожнього руху України. За що на останнього було накладено адміністративний штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не оспорюється, що він керував автомобілем в той день, однак останній зазначає, що ніяких порушень Правил дорожнього руху України не допускав.

Згідно постанови серії ЕАВ №1262081 ОСОБА_1 порушив п.8.10 Правил дорожнього руху України. Порушення зафіксовано відео реєстратором встановленим в автомобілі інспекторів поліції.

Пунктом 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Розділом 34 ПДР України «Дорожня розмітка» передбачено, що розмітка 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух;

Розділом 33 ПДР України передбачено, що розмітка 5.62 "Місце зупинки". Місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора (регулювальника) чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами.

З відеозапису наданого представником відповідача, розміщеного на оптичному диску, вбачається, що водій автомобіля Mitsubishi Outlander державний номерний знак НОМЕР_1 вчинив порушення Правил дорожнього руху України. Однак ідентифікувати особу, яка була за кермом вказаного автомобілю та процедуру винесення постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності на вказаному оптичному диску не виявляється можливим, оскількі дані відсутні.

Відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг (розділ 33, 34 ПДР України) передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення пункту 1.12 та п.5.62 Правил дорожнього руху України передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ст.V Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі-Інструкція), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853), при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (стаття 36 КУпАП). У цьому випадку поліцейський накладає стягнення тільки за ті адміністративні правопорушення, які він має право розглядати. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки вказана справа про кілька адміністративного проступка розглядалась однією посадовою особою - капралом поліції Боднар В.В. , в таких випадках накладається стягнення в межах санкції, встановленої за правопорушення. В зазначеному випадку за ч.2 ст.122 КУпАП, санкцією якої передбачене стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 425 грн.

Разом з тим, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, належні докази вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч.2 ст.122 КУпАП відсутні, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії ЕАВ №1262081 від 25.06.2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Аналогічна позиція викладена постановою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення суми сплаченого розміру подвійного та штрафу та збору виконавчої служби, суд зазначає наступне.

Згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин приходжу до висновку про те, що у разі несплати заявником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, з неї у примусовому порядку підлягає стягненню штраф у подвійному розмірі.

Згідно постанови, винесеної капралом 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Боднаром Володимиром Валерійовичем, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ПДР України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач довідався про зазначену постанову лише 10.12.2019 року в ЦНАП Маріупольської міської ради під час укладання договору купівлі - продажу транспортного засобу. Того ж дня він звернувся до Приморського ВДВС, де довідався про штраф. Щоб угода не зірвалась, він сплатив штраф у подвійному розмірі в сумі 850 грн. та збір Приморського ВДВС м.Маріуполя в сумі 154 грн., як того вимагала процедура закриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають залишенню без задоволення, оскільки вони підлягають розгляду в окремому провадженні місцевим судом за територіальною юрисдикцією.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Боднара В.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25.06.2019 року серії ЕАВ №1262081 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Вимоги в іншій частині залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. Іванченко