Справа № 500/1787/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Матковської З.М.,
суддів: Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.,
при секретарі судового засідання: Герман О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання ОСОБА_1 про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у справі №500/1787/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/000968/2 від 20.06.2019 року.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Тернопільська митниця ДФС про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/000968/2 від 20.06.2019 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі №500/1787/19 без змін.

20.01.2020 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Сторони в судове засідання по розгляду клопотання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши додані до заяви письмові докази та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частини третьої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями частин першої, другої та третьої статті 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині четвертій вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до частин шостої та сьомої у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті (щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, наданими послугами, часом витрачених адвокатом на виконання робіт, обсягу наданих послуг, ціною позову та ін.) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом апеляційної інстанції зареєстровано клопотання позивача про ухвалення додаткової постанови до якої долучено копію акту про надання правової допомоги №03 згідно Договору про надання правової допомоги №1 від 19.07.2019р., копію рахунок-фактури №03 від 20.01.2020 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера №3 від 21.01.2020 року на суму 3500 грн., які підтверджують те, що позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Виходячи із приписів частин 6 і 7 статті 134 КАС України та відсутності будь-яких застережень щодо розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу зі сторони відповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що такі належним чином підтверджені, співмірні із складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, а тому підлягають відшкодуванню у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів - суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням наведених вище висновків апеляційного суду, клопотання ОСОБА_1 про понесенні витрати на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню на суму 3500 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 229, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про понесення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 понесенні витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
С. М. Кузьмич
Повний текст додаткової постанови складено 17.02.2020р.