Справа № 480/838/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р. Справа № 480/838/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування вимог,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки).

Неодноразово позивач подавала до суду заяви про збільшення позовних вимог (а.с.48-49,57-58,82-83). Остаточно ОСОБА_1 просила суд (а.с.82-83) визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки):

- від 07.12.2018 №Ф-7378-54 на суму 13376,55 грн.;

- від 08.01.2019 № Ф-7378-54 на суму 12586,55 грн.;

- від 12.02.2019 №Ф-7378-54 на суму 16580,91грн.

- від 12.03.2019 №Ф-7378-54 на суму 15660,91грн.;

- від 08.04.2019 №Ф-7378-54 на суму 14740,91грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що у встановленому порядку зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює діяльність у сфері права за КВЕД 69.10, перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, веде єдиний податковий облік та сплату податків за зареєстрованим видом діяльності та у відповідності до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Вказала, що нею своєчасно та у повному обсязі сплачувались зобов`язання, в тому числі зі сплати єдиного внеску.

Однак, відповідачем, були складені вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 07.12.2018, потім у зв`язку зі сплатою позивачем єдиного внеску як самозайнята особа щомісяця до 20 числа - 08.01.2019, потім 12.02.2019, 12.03.2019 та 08.04.2019. Позивач вважає, що податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа, а відтак і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства. Тому оскаржувані вимоги є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 29.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.2-3).

Головне управління ДФС у Сумській області, не погодившись з позовними вимогами, подало до суду відзив на позовну заяву (а.с.66-71), в якому просило відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДФС у Сумській області як фізична особа підприємець з 15.10.2013 по теперішній час та як платник незалежної професійної діяльності з 18.01.2017 по теперішній час.

Відповідно до КОР платника рахується заборгованість по платежу «Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (код бюджетної класифікації 71040000) на дату формування податкової вимоги - 15660,91грн.

Враховуючи, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено обов`язок платників єдиного внеску, починаючи з 01.01.2017 визначати базу нарахування єдиного внеску, також якщо не було отримано доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року, то відповідно КОР ОСОБА_1 були проведені нарахування по строку сплати єдиного внеску, зокрема, за 2017 рік як фізичній особі-підприємцю на суму 2112грн. та особі, що здійснює незалежну професійну діяльність на суму 8448грн.; за 2018 рік як фізичній особі-підприємцю на суму 9 828,72 грн. та особі, що здійснює незалежну професійну діяльність на суму 9 828,72 грн. З урахуванням часткової сплати позивачем єдиного внеску, станом на 12.02.2019 борг зі сплати єдиного внеску обліковується у ОСОБА_1 у розмірі 15660,91грн.

Відтак, представник вказав, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (код платежу 71040000) по ОСОБА_1 сформовані та направлені у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах повноважень, є законними та обґрунтованими.

Ухвалою суду від 22.04.2019, у зв`язку із збільшенням позовних вимог (а.с.57-58) ухвалено перейти із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.05.2019 (а.с.75).

В підготовчому засіданні 08.05.2019 було оголошено перерву до 21.05.2019 у зв`язку з витребуванням додаткових доказів у представника Головного управління ДФС у Сумській області (а.с.80).

16.05.2019 позивачем було подано остаточну заяву про збільшення позовних вимог (а.с.82-83), а в судовому засіданні 21.05.2019 представником Головного управління ДФС у Сумській області було надано суду додаткові пояснення (а.с.90), відповідно до яких представником відповідача надано пояснення з приводу періодів, які включені в оскаржувані вимоги.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 21.05.2019, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 31.07.2019 (а.с.92).

Ухвалою суду від 31.07.2019 провадження у справі було зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №520/3939/19 (Пз/9901/10/19) (а.с.96), а ухвалою суду від 28.12.2019 - поновлено та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено судове засідання на 23.01.2020 (а.с.107).

В судовому засіданні 21.01.2020 Головне управління ДФС у Сумській області було замінено належним відповідачем - на Головне управління ДПС у Сумській області (далі - ГУ ДПС у Сумській області, відповідач), у зв`язку з чим, а також у зв`язку з необхідністю надання часу сторонам для подання заяв по суті спору, судове засідання було відкладено на 11.02.2020 (а.с.114).

04.02.2020 представником відповідача було подано додаткові пояснення (а.с.117-118), відповідно до якого представник підтримав позицію, викладену Головним управлінням ДФС у Сумській області у відзиві та додаткових поясненнях. Наголосив, що оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2019, від 08.04.2019, від 12.02.2019, від 08.01.2019, від 07.12.2018 по єдиному соціальному внеску для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (код платежу 71040000) по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сформовані та направлені у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах повноважень, є законною та обґрунтованою. Просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 10.02.2020 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог підтримала в повному обсязі, справу просила розглядати без її участі (а.с.122).

Представник відповідача повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.116), в судове засідання не з`явився, всупереч вимог ч.2 ст.131 Кодексу адміністративного судочинства України про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вказані обставини, суд, з урахуванням вимог ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України вважав можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, а також заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, фіксування судового засідання у справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.13 ст.10 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.10.2013 зареєстрована як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності у сфері права (КВЕД 69.10) та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Сумській області як фізична особа-підприємець з 15.10.2013 (а.с.91), є платником єдиного податку. Вказані обставини підтверджуються копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.30), копією свідоцтва платника єдиного податку (а.с.31), копією довідки про взяття на облік платника податків форми №4-ОПП від 18.01.2017 №007 як фізична особа-підприємець (а.с.91).

Крім іншого, позивач здійснює незалежну професійну діяльність як самозайнята особа - адвокат, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ №000456, виданого Радою адвокатів Сумської області 28.12.2016 (а.с.29), копією заяви для самозайнятих осіб (а.с.119).

07.12.2018 ГУ ДФС у Сумській області була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7378-54, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку у розмірі 13476,55грн. (а.с.17), сформовану за період 2017р. та І-ІІІ квартали 2018р. (а.с.118). Не погодившись із вказаною вимогою, позивач подала скаргу до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду якої рішенням Державної фіскальної служби України від 08.02.2019 вказана вимога залишена без змін, а скарга без задоволення (а.с.42-45).

08.01.2019 ГУ ДФС у Сумській області, у зв`язку із частковою сплатою була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7378-54, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку у розмірі 12586,55грн. сформовану за періоди, вказані у попередній вимозі (а.с.18,118).

12.02.2019 ГУ ДФС у Сумській області була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7378-54, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку у розмірі 16580,91грн., сформовану за період 2017р. та І-ІV квартали 2018р (а.с.50,118).

12.03.2019 ГУ ДФС у Сумській області, у зв`язку із частковою сплатою була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7378-54, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку у розмірі 15660,91грн. , сформовану за період 2017р. та І-ІV квартали 2018р. (а.с.59, 118).

08.04.2019 ГУ ДФС у Сумській області, у зв`язку із частковою сплатою була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7378-54, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку у розмірі 14740,91грн., сформовану за періоди, вказані у попередній вимозі (а.с.84,118).

При цьому, як вбачається з додаткових пояснень представника відповідача (а.с.117-118), оскаржувані вимоги містять нарахування недоїмки позивачу зі сплати єдиного внеску як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування та як платнику незалежної професійної діяльності.

Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ (далі - Закон №2464), відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 якого єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 3 цієї ж частини, застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

За приписами ч.ч.2 та 3 ст. 9 Закону №2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік (ч.8 ст. 9 Закону №2464).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст.7 Закону №2464-VІ, що діють з 01.01.2017, зокрема щодо обов`язковості визначення бази нарахування єдиного внеску у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року.

За приписами п.п.2,3 ч.1 ст.7 Закону №2464-VІ в редакції, що була чинна до 01.01.2018, платники зазначених у п.4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 ч.1 ст.1 цього Закону нараховують єдиний внесок на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування нараховують єдиний внесок на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Приписами п.п.2 п.1 ст.7 Закону №2464, чинних з 01.01.2018, передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного квартал, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VІ визначено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України, особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 65.1 статті 65 ПК України, взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Згідно пункту 65.2 статті 65 ПК України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому відповідно до пп. 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 ПК України, контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Таким чином, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

З аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Законодавством розмежовується фізична особа-підприємець, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом № 2464 не передбачений.

Облік платників єдиного внеску здійснюється відповідно до ст. 5 Закону № 2464, зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону № 2464 взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за погодженням з Пенсійним фондом безоплатно надсилається повідомлення про взяття їх на облік. При цьому, аналіз положень цього Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1162 від 24.11.2014 свідчить про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою N 1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою даний Порядок не передбачає.

Відповідачем не надано доказів подання позивачем заяви за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу. Натомість податковим органом самостійно встановлено позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності до ІКП з коду платежу 71040000.

Системний аналіз зазначених вище норм свідчить про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи - підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до Пенсійного фонду України щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом № 2464-VI як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у рішенні від 02 вересня 2019 року у зразковій справі №520/3939/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/10/19).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як встановлено судом, позивачем було проведено нарахування та сплачено єдиний внесок протягом 2017-2019рр., що вбачається з копій квитанцій (а.с.19-28,51,60,87).

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржувані вимоги не можуть відповідати критеріям правомірності, визначеним в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 768,40грн. згідно квитанції від 06.03.2019 (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м.Суми, вул.Іллінська, буд.13, ) про визнання протиправними та скасування вимог - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2018 №Ф-7378-54 на суму 13476,55 грн., від 08.01.2019 № Ф-7378-54 на суму 12586,55 грн., від 12.02.2019 №Ф-7378-54 на суму 16580,91грн., від 12.03.2019 №Ф-7378-54 на суму 15660,91грн., від 08.04.2019 №Ф-7378-54 на суму 14740,91грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м.Суми, вул.Іллінська, буд.13, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 11.02.2020.

Суддя І.Г. Шевченко