Справа № 320/7078/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

10 лютого 2020 року м. Київ №320/7078/19

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., секретаря судового засідання Олеярника М.І., за участі представників сторін:

від позивача Агудалічев О.О.;

від відповідача не з`явився;

від третьої особи Новогребельська І.М.;

розглянувши питання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту

біоенергетичних культур і цукрових буряків» НААН України

до Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського

району Київської області

третя особа, Озернянська сільська рада Білоцерківського району Київської області

яка не заявляє

самостійних вимог

щодо предмета

спору

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні

дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» НААН України з позовом до Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Озернянська сільська рада Білоцерківського району Київської області, про визнання протиправними та скасування рішень Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області: від 19.11.2019 №50332385 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :10:005:0008; від 19.11.2019 №50332659 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0011; від 19.11.2019 №50332770 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :09:010:0002; зобов`язання Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко Олену Євгеніївну провести державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками з кадастровими номерами :10:005:0008, :06:002:0011, :09:010:0002.

Позов мотивовано безпідставністю відмови державного реєстратора у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельні ділянки, право користування якими належить позивачу на підставі відповідного розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу в державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельні ділянки, оскільки подані позивачем до реєстрації документи не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав та їх обтяження.

У підготовчому судовому засіданні 15.01.2020 залучено до участі у справі Озернянську сільську раду Білоцерківського району Київської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Озернянською сільською радою Білоцерківського району Київської області подано клопотання про закриття провадження у справі, мотивоване тим, що питання відсутності у позивача права постійного користування земельними ділянками щодо яких під час звернення позивача для реєстрації права Державним реєстратором Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області йому було відмовлено, вирішено в порядку цивільного судочинства, відповідно спір про визнання протиправними дій державного реєстратора не може розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому до клопотання про закриття провадження у справі додано копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.12.2019 №10-10233/15-19-сг, яким земельні ділянки з кадастровими номерами :10:005:0008, :08:005:0020 та :09:010:0002 передано Озернянській сільській раді Білоцерківського району Київської області у комунальну власність.

Представник третьої особи у судовому засіданні 10.02.2020 клопотання про закриття провадження у справі підтримав, зазначивши, що позивачем повідомлено суду неправдиві відомості щодо наявності у нього права постійного користування земельними ділянками, що знаходяться на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області, оскільки державний акт на право постійного користування зазначеними земельними ділянками визнано недійсним у судовому порядку.

Представник позивача заперечив проти клопотання про закриття провадження у справі, зазначивши, що право позивача на користування земельними ділянками посвідчується відповідним розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації, яке на час розгляду справи є чинним; земельні ділянки, стосовно яких відповідачем відмовлено позивачу у реєстрації за ним права постійного користування, перебувають у державній власності, що підтверджується доданим до позовної заяви витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідачем подано до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Вирішуючи питання щодо подальшого розгляду справи, суд виходить з такого.

Згідно частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1); публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2); суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивачем оскаржуються рішення Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області: від 19.11.2019 №50332385 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :10:005:0008; від 19.11.2019 №50332659 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0011; від 19.11.2019 №50332770 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :09:010:0002, з подальшим зобов`язанням державного реєстратора провести державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками з кадастровими номерами :10:005:0008, :06:002:0011, :09:010:0002 за позивачем.

Відповідно до частин другої та третьої статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно частини першої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За змістом статті 122 Земельного кодексу України, вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які відповідно до положень статей 83, 84 Земельного кодексу України, набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

На підтвердження права постійного користування земельними ділянками з кадастровими номерами :10:005:0008, :06:002:0011, :09:010:0002 позивачем додано до позовної заяви копію розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 22.01.2003 №29 «Про затвердження технічної документації щодо складання державного акта на право постійного користування землею дослідному господарству ім. 9 січня інституту цукрових буряків УААН», яким, зокрема, затверджено технічну документацію щодо складання державного акта на право постійного користування землею та оформлено право постійного користування земельними ділянками дослідному господарству ім. 9 січня Інституту цукрових буряків УААН загальною площею 1289,3 га, в тому числі, сільськогосподарських угідь 1165,3 га, / ріллі 1134,7 га, сіножатей 30,6 га /, господарських будівель та дворів 39,4 га, господарських шляхів - 13,2 га, лісів ат інших лісовкритих площ 54,9 га / вкритих лісовою рослинністю 8,0 га, полезахисних лісосмуг 46,2 га, інших захисних насаджень 1,7 га /, забудованих земель 15,1 га / громадського призначення 14,6 га, для водозабезпечення 0,3 га, зайнятих поточним будівництвом 0,2 га/, боліт 1,4 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Озернянської сільської ради.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, на підставі вказаного розпорядження Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №002628 від 28.01.2005 та у 2014 році виготовлено технічну документацію щодо встановлення меж в натурі, за результатами якої земельним ділянкам присвоєно три кадастрові номери: :10:005:0008 (площею 714,6820 га), :06:002:0011 (площею 229,2027 га), :09:010:0002 (площею 236,4848 га). В подальшому рішенням Господарського суду Київської області від 18.04.2019 у справі №910/14002/18 вказаний державний акт на право постійного користування землею визнано недійсним. Втім, розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 22.01.2003 №29 є чинним, питання про його скасування не вирішувалось.

Таким чином, оскільки розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 22.01.2003 №29 оформлено позивачу право користування земельними ділянками, вказане розпорядження, за висновком суду, є рішенням органу виконавчої влади, на підставі якого позивач набув право користування на земельні ділянки з кадастровими номерами :10:005:0008, :06:002:0011, :09:010:0002, які знаходяться в межах Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області. У матеріалах справи відсутні будь-які докази скасування зазначеного розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області.

Разом з тим, у підготовчому провадженні Озернянською сільською радою Білоцерківського району Київської області надано суду копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.12.2019 №10-10233/15-19-сг, яким земельні ділянки з кадастровими номерами :10:005:0008, :08:005:0020 та :09:010:0002 передано Озернянській сільській раді Білоцерківського району Київської області у комунальну власність.

При цьому згідно наявних у матеріалах справи відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельні ділянки з кадастровими номерами :10:005:0008, :09:010:0002, :06:002:0011 знаходяться у державній власності, відомості про реєстрацію іншого речового права на зазначені земельні ділянки відсутні.

Отже, за висновком суду, між Державним підприємством «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» НААН України та Озернянською сільською радою Білоцерківського району Київської області виник спір про цивільне право на земельні ділянки, щодо яких відповідачем було відмовлено позивачу в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відтак, вирішення питання щодо протиправності рішень Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про відмову позивачу у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельні ділянки є неможливим без вирішення між Державним підприємством «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» НААН України та Озернянською сільською радою Білоцерківського району Київської області спору про цивільне право стосовно спірних земельних ділянок.

Втім, адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність відповідного права на земельні ділянки.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом».

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункт 13).

Підсумовуючи наведене та беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні статті 6 Конвенції.

Відтак, враховуючи наявність між позивачем та третьою особою спору про право на земельні ділянки, щодо яких відповідачем відмовлено позивачу в реєстрації прав та їх обтяжень, Київський окружний адміністративний суд не є судом, встановленим законом, щодо розгляду такого спору, оскільки даний спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відтак, оскільки суд дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Оскільки під час звернення до Київського окружного адміністративного суду позивачем було сплачено 11526,00 грн. судового збору (платіжні доручення від 20.12.2019 №915 на суму 1921,00 грн., №916 на суму 1921,00 грн., №917 на суму 1921,00 грн., №918 на суму 1921,00 грн., №919 на суму 1921,00 грн., №920 на суму 1921,00 грн.), зазначена сума судового збору підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 238, 239 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №320/7078/19 за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» НААН України до Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Озернянська сільська рада Білоцерківського району Київської області, про визнання протиправними та скасування рішень.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи повинен здійснюватись господарським судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

3. Судовий збір у розмірі 11526,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 00 копійок) повернути Державному підприємству «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» НААН України.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 295 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Колеснікова І.С.

Дата складання повного тексту ухвали 14 лютого 2020 року.