Справа № 200/322/20-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 р. Справа№200/322/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Картавих Г.В. та представників сторін:

позивача - Говорухи Е.В.;

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі - відповідач), з позовними вимогами:

- визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області в зарахуванні до трудового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 період роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 21.08.2019 року він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, як отримувач пенсії за віком.

Позивач зазначає, що протоколом призначення пенсії від 21.08.2019 року йому призначено пенсію за віком у розмірі 3058,06 грн. Страховий стаж роботи склав 34 роки 3 місяці 8 днів. Разом з тим, йому стало відомо, що трудовий стаж при призначенні пенсії йому не зараховано період роботи з 02.10.1989 року по 25.03.1997 року.

Вказує, що відповідач не прийняв до відома інформацію про трудовий стаж з 02.10.1989 року по 25.03.1997 рік, який зафіксований у трудовій книжці у повному обсязі посилаючись на п.20 постанови КМУ від 12.08.1993 №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Позивач вважає дії відповідача, які виразились у незарахуванні у трудовий стаж періоду роботи позивача з 02.10.1989 ріку по 25.03.1997 рік - незаконними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

30 січня 2020 року, через відділ документообігу та архівної роботи суду, відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти позову заперечує та, серед іншого, зазначає, що ним не було прийнято до уваги копію трудової книжки позивача, оскільки перша сторінка містить виправлення дати заповнення, яке не завірене належним чином в порушення п. 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 N 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412 (Інструкція була чинна на момент заповнення трудової книжки позивача).

З 21.08.2019 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком.

Крім того, згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж склав 34 роки 3 місяці 8 днів, в тому числі зараховано:

- період навчання з 01.09.1974 року по 30.06.1978 року;

- період роботи з 26.07.1978 року по 10.05.1979 року у совхозі ім. Крупської;

- період роботи з 23.05.1979 року по 22.06.1981 року, з 06.04.2000 року по 31.12.2011 року у ВАТ «Краматорський металургійний завод імені Куйбишева»;

- період роботи з 06.07.1981 року по 02.09.1989 року у АТП-04115;

- період роботи з 05.07.2011 року по 31.08.2019 року у ТОВ «Краматорський металопрокатний завод».

Відповідач вважає, що він діяв у спосіб та у межах передбачених пенсійним законодавством, та що управлінням не було порушено права позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін на 03 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 5-6).

15.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком згідно частини один статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " (а.с. 35).

Крім того при зверненні з вищезазначеною заявою позивач вказав, що в його трудовій книжці на першому аркуші в даті заповнення та на першій сторінці та на першій сторінці зазначення прізвища, ім`я по батькові та дата народження записані різними чорнилами (а.с. 35 - зворотній бік).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: копія паспорту НОМЕР_1 від 22.12.1998; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копія диплому НОМЕР_3 від 01.07.1978 року; архівна довідка № 07-07/574 від 19.09.2019 року; довідка № 546 від 29.07.2019 року; копія історичної довідки № 07-04/1430 від 19.08.2019 року; архівна довідка № 07-04/1431 від 19.08.2019 року; довідка про заробітну плату №547 від 29.07.2019 року (а.с. 36).

Листом від 11 листопада 2019 року № 586/Г-01-01-05/18982/02/34 відповідачем було повідомлено позивача, про те, що згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (на підставі трудової книжки).

Відповідно до п. 20 Постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за міцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Для підтвердження вищевказаних періодів роботи було рекомендовано звернутись до архівної установи (а.с 16).

За результатом звернень позивача до архівних установ, було отримано відповіді Відділу трудового архіву Краматорської міської ради №07-04/1432 від 19.08.2019 ріку, №07-04/1433, від 19.08.2019 ріку (а.с. 13), відділу трудового архіву Лиманської міської ради №05-07-05/383 від 11.12.2019 року, що документи від юридичних осіб на зберігання до відділу трудового архіву не надходили, інформацію про трудовий стаж надати не має можливості (а.с. 14).

Отримано довідку від МГП «Рассвет» якою підтверджено трудовий стаж за період 03.12.1991 по 19.09.1994 рік (а.с. 15).

Таким чином, вказаний лист від 11 листопада 2019 року № 586/Г-01-01-05/18982/02/34 відповідача, фактично є відмовою відповідача у зарахування до його стажу певних періодів роботи.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача склав 34 роки 3 місяці 8 днів, в тому числі зараховано:

- період навчання з 01.09.1974 року по 30.06.1978 року;

- період роботи з 26.07.1978 року по 10.05.1979 року у совхозі ім. Крупської;

- період роботи з 23.05.1979 року по 22.06.1981 року, з 06.04.2000 року по 31.12.2011 року у ВАТ «Краматорський металургійний завод імені Куйбишева»;

- період роботи з 06.07.1981 року по 02.09.1989 року у АТП-04115;

- період роботи з 05.07.2011 року по 31.08.2019 року у ТОВ «Краматорський металопрокатний завод» (а.с. 34).

З відзиву на позовну заяву судом встановлено, що відповідач на зарахував позивачу в загальний трудовий стаж періди роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік, оскільки в копії трудовий книжки перша сторінка містить виправлення дати заповнення, яке не завірене не належним чином.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ч. 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 , у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до наведених норм позивачем, разом із заявою про призначення пенсії, надані необхідні документи на підтвердження трудового стажу.

Згідно зі ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як видно з трудової книжки позивача (а.с.8-12), ОСОБА_1 :

- 02.10.1989 року, прийнятий в Філію будівельно -виробничого кооперативу «Деметрал - Юг», слюсарем. Наказ №7-к, від 20.09.1984 року;

- 05.03.1991 року, переведений бетонщиком на вироблення шлакоблоків.Наказ №52-к, від 15.03.1991 року;

- 02.12.1991 року, переведений із Філії будівельно -виробничого кооперативу «Деметрал - Юг» в МГП «Рассвет». Наказ №3-к, від 01.04.1992 року;

- 03.12.1991 року, прийнятий камінщіком по переводу з Філії будівельно -виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» в Мале державне будівельно - виробничого підприємства «Рассвет». Наказ №26 а/к, від 03.12.1991 року;

- 19.09.1994 року, звільнений за власним бажанням. Наказ №17, від 19.09.1994 року;

- 23.03.1996 року, прийнятий камінщіком 3 розряду на будівельний майданчик. ВАТ «Управління механізації №8» Наказ №9-к, від 23.09.1996 ріку;

- 16.05.1996 року, звільнений по ст.38 КЗОТ УССР (за власним бажанням). Наказ №17-к, від 16.05.1996 року;

- 19.05.1996 року, прийнятий камінщіком 4-го розряду в Індивідуальне приватне підприємство «Колоріт» Наказ №25, від 19.05.1996 року;

- 25.03.1997 року, звільнений по закінченню контракту. Наказ №12, від 25.03.1997 року.

Як видно з програми ІКІС ПФУ «Підсистеми призначення та виплати пенсії» протоколу призначення та виплати пенсії від 21.08.2019 року та розрахунку стажу ОСОБА_1 , судом встановлено, що при призначенні пенсії за віком згідно частини один статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " не було зараховано до його трудового стажу періоди роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік.

Крім того з відзиву на позовну заяву судом встановлено, що причиною незарахування вищезазначених періодів роботи є те, що відповідачем не було прийнято до уваги копію трудової книжки позивача, оскільки її перша сторінка містить виправлення дати заповнення, яке не завірене належним чином.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 ), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412), (надалі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дату народження, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Відповідно до п.2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції №162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується.

Відповідно до п. 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за №58 (далі-Інструкції №58), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Як видно з матеріалів справи, відповідач не зарахував стаж роботи з роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік, у зв`язку з неналежним виправленням першої сторінки трудової книжки.

Суд критично оцінює таку як підставу для відмову у зарахуванні стажу, оскільки, Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 у випадку порушення порядку ведення трудової книжки, не передбачає настання негативних наслідків чи відповідальності для особи, щодо якої вона складена.

Крім того, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Суд зазначає, що зі змісту наданої позивачем трудової книжки можливо встановити назви підприємств та періоди работи, з аналізу усіх граф трудової книжки (відомості про накази, реквізити посадових осіб, що вчиняли записи, тощо).

Більше того, органи Пенсійного фонду наділені правом звернення до підприємств із відповідними запитами щодо підтвердження певних відомостей щодо особи, яка звертається за призначенням пенсії, проте, доказів використання такого права відповідачем суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік, оскільки трудова книжка позивача містить необхідні записи про періоди роботи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає безпідставним незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправою відмови відповідача в зарахуванні позивачу до трудового стажу для обчислення пенсії період роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік суд зазначає, що відповідачем рішення про відмову в зарахуванні вищезазначених періодів не приймалось, тому суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до стажу позивача періодів роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд, з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача, вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та задовольнити адміністративний позов, у відповідній частині шляхом визнання протиправними дій відповідача, щодо незарахування до стажу позивача періодів роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік та зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та "Про судовий збір", статтями 2, 9, 77, 133, 139, 241-246, 262, 263, 291, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (місцезнаходження: вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ) щодо незарахування до трудового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) для обчислення пенсії періодів роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (місцезнаходження: вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ) зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) періоди роботи в Філії будівельно - виробничого кооперативу «Деметрал -Юг» з 02.10.1989 року по 02.12.1991 рік, Малому державному будівельно - виробничому підприємстві «Світанок» з 03.12.1991 року по 19.09.1994 рік, Відкритому акціонерному товаристві «Управління механізації №8» з 23.03.1996 року по 16.05.1996 рік, Індивідуальному приватному підприємстві «Колоріг» з 19.05.1996 року по 25.03.1997 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (місцезнаходження: вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повне рішення складено 10 лютого 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч