Справа № 320/6821/19
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року, м. Київ справа №320/6821/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Чубко А.Ю.

позивача - не прибув,

відповідача - не прибув,

представника третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2019 №60520334;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 06.11.2019 №60520334;

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 06.11.2019 №60520334;

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 06.11.2019 №60520334.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 . У той же час, при відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" та прийнято до виконання виконавчий документ не за місцем реєстрації та проживання позивача, чим порушено його права у виконавчому провадженні. З таких підстав, на думку позивача, оскаржувані постанови приватного виконавця є протиправними.

Київський окружний адміністративний суд 17.12.2019 постановив ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, в якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб і строк для усунення недоліків. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ухвали від 12.02.2020, суд залучив Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" до участі у розгляді справи №320/6821/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Представник відповідача подав відзив на адміністративний позов, в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Стверджує, що оскаржувані постанови є правомірними та не порушують прав позивача.

Також, представник відповідача пояснив, що у заяві про відкриття виконавчого провадження адресою місця проживання/перебування стягувача було зазначено АДРЕСА_2 .

17 лютого 2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Також у заяві Товариство зазначило, що йому як стягувачу за виконавчими документами стало відомо про те, що боржник, а саме ОСОБА_1 фактично проживає (перебуває) за адресою: АДРЕСА_2 . Саме тому Товариство звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича із заявою про примусове виконання рішення, в якій вказали відоме йому місце перебування боржника. При цьому, Товариство вважає, що відповідні відомості щодо фактичного місця проживання (перебування) боржника можуть бути встановлені виключно в ході проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження, проте жодним чином це неможливо встановити на стадії відкриття виконавчою провадження.

Тому, Товариство підтримує доводи приватного виконавця Говорова Павла Володимировича та заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 .

Розглянувши позовну заяву, відзив відповідача на позов, письмові пояснення третьої особи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Євгеном Михайловичем 19.09.2019 вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №5117 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 5236,07 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", якому Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу від 28.12.2018 №28/12/18, якому в свою чергу ПАТ "ОТП Банк" на підставі Договору факторингу від 24.03.2017 №24/03/17 відступлено право вимоги за Кредитною лінією відкритою 22.02.2013 на підставі Договору про надання споживчого кредиту №, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 , за період з 23.03.2017 по 11.09.2019 включно.

Представник стягувача 06.11.2019 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. У заяві стягувач зазначив, що адресою місця проживання боржника є: АДРЕСА_2 .

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. 06.11.2019 прийнято поставу про відкриття виконавчого провадження №60520334, постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди та про арешт коштів боржника.

Позивач, отримавши 19.11.2019 вказані постанови, звернувся до суду з позовом про їх оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 визначено, що виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404 передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону №1403 у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частиною 1 статті 25 Закону №1403 передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону №1403 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Як передбачено ч. 2 ст. 24 Закону №1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Спірні відносини виникли з приводу примусового виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича у виконавчому провадженні №60520334 з примусового виконання виконавчого напису №5117 виданого 19.09.2019.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон №1404 визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

З Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що виконавчим округом приватного виконавця Говорова Пава Володимировича є Київська область.

Згідно наявної в матеріалах справи копії виконавчого напису №5117 від 19.09.2019 вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Євгеном Михайловичем, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана адреса місця реєстрації боржника зазначена у Договорі споживчого кредиту № та відповідає адресі місця реєстрації ОСОБА_1 (том 1, а.с. 6-7, 18-21).

Відповідно до абз. 9 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документами, до яких вносяться відомості про місце проживання є - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Тобто, як на час укладення Договору споживчого кредиту №, та і на час відкриття виконавчого провадження №60520334 з примусового виконання виконавчого напису №5117 виданого 19.09.2019 боржник був зареєстрований у м. Києві, що не відноситься до виконавчого округу відповідача.

Отже, виконавчий документ прийнято відповідачем до виконання з порушенням вимог закону щодо місця виконання.

Доводи представника відповідача про те, що державний виконавець не має обов`язку перевіряти місцезнаходження боржника, яке зазначив стягувач, і не було підстав вважати, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання та повертати його стягувачу суд оцінює критично.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція), місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Згідно п. 13 розділу ІІІ Інструкції приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

Так, дійсно, судом встановлено, що стягувачем у заяві про примусове виконання рішення адресою місця проживання боржника зазначено АДРЕСА_2 , яка відноситься до виконавчого округу відповідача.

Проте, як зазначено вище, у виконавчому документі містилась інша адреса боржника у м. Києві, яка, відповідно, до виконавчого округу відповідача не відноситься.

Отже, відкриваючи виконавче провадження відповідач належним чином не пересвідчився з достовірних джерел про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог ст. 24 Закону №1404 та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження в іншому виконавчому окрузі.

Відтак, відповідач протиправно та всупереч чинного законодавства прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі, яка була зазначена у виконавчому документі.

Такі дії приватного виконавця порушують права та обов`язки боржника у виконавчому провадженні, оскільки особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2019 №60520334.

Щодо постанов про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження суд зазначає, що вони є наслідком прийняття відповідачем саме постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому також підлягають скасуванню.

При цьому суд зауважує, що стягувач не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий напис нотаріуса до виконання.

Статтею 91 Закону України "Про нотаріат" визначено, що виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Більш того, у самому виконавчому написі вказано, що його може бути пред`явлено до виконання протягом року з дня вчинення.

Згідно ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування не виконав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2305,20 грн., що підтверджується платіжними документами від 29.11.2019 №0.0.1, від 28.01.2020 №0.0..1.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, понесенні позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2305,20 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2019 №60520334.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про арешт коштів боржника від 06.11.2019 №60520334.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про стягнення з боржника основної винагороди від 06.11.2019 №60520334;

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 06.11.2019 №60520334.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3) судовий збір у розмірі 2305,20 грн. (дві тисячі триста п`ять грн. 20 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Басай О.В.