Справа № 360/4497/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року справа № 360/4497/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білокуракинського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року (повний текст складено в м. Сєвєродонецьку Луганської області) у справі № 360/4497/19 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білокуракинського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач), в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача по відмові у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 23 липня 2019 року по відмові у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язати відповідача призначити позивачу, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з моменту звернення до відповідача з 25.06.2019 року. (арк.справи 4-19)

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року у справі № 360/4497/19 адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 23 липня 2019 року № 327 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 червня 2019 року про призначення/перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні вимог про визнання протиправними дій, призначити пенсію відмовлено. (арк.справи 202-207)

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (арк.справи 213-217).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25 червня 2019 року позивачем до Білокуракинського ОУПФУ Луганської області подано заяву про призначення пенсії (арк. спр. 72), до якої він додав документи: трудову книжку від 07.08.1992 серії НОМЕР_1 - НОМЕР_2 № НОМЕР_3 (арк. спр. 28-31), військовий квиток від 12.11.1992 НОМЕР_4 (арк. спр. 27, 83), диплом про навчання від 29.06.1992 Д № 569231 (арк. спр. 82), документи про стаж, що визначені Порядком № 637, від 15.03.2017 № 20161 (арк. спр. 32), від 15.03.2017 № 2062 (арк. спр. 33-38), від 10.03.2017 № 1756 (арк. спр. 39-57), від 15.03.2017 № 281 (арк. спр. 58-60).

23 липня 2019 року відповідачем прийнято рішення № 327 про відмову у призначенні пенсії (арк. спр. 173-174),

З рішення вбачається, що в трудовій книжці ОСОБА_1 запис періоду роботи з 12.12.1994 по 31.12.1998 на шахті Суходільська-Східна не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме підставою на прийняття, переведення та звільнення вказано прийомну записку. Період з 12.12.1994 по 31.12.1998 не зарахований до загального та пільгового стажу роботи для призначення пенсії. Не зараховано період навчання в Середньому ПТУ - 113 с. Новосвітлівка Краснодонського району до загального стажу роботи тому, що в дипломі допущено помилку в році навчання. Період роботи починаючи з 01.01.1999 зараховано до пільгового та загального стажу для призначення пенсії на підставі даних по спец стажу згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу, який складає 17 років 05 місяців 21 день. Враховуючи викладене, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, до якого включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) (пункт І Списків).

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок працівників визначений Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.1 Інструкції визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників, цією Інструкцією та іншими актами законодавства (пункт 1.5 Інструкції).

Пунктом 2.2 Інструкції визначено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем кваліфікований робітник, молодший спеціаліст, бакалавр, спеціаліст та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (пункт 2.4 Інструкції).

Пунктом 2.14 Інструкції визначено, що у графі 3 розділу Відомості про роботу як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

Робота за сумісництвом, яка оформлена в установленому порядку, в трудовій книжці зазначається окремим порядком. Запис відомостей про роботу за сумісництвом провадиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 Про трудові книжки відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Колегія суддів зазначає, що уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи трудовій книжці. При цьому, значення трудової книжки як основного документу, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

З рішення Білокуракинського ОУПФУ Луганської області про відмову у призначенні пенсії слідує, що час навчання позивача в Середньому ПТУ - 113 не зарахований до загального стажу роботи, оскільки в дипломі допущено помилку в році навчання.

З трудової книжки вбачається, що за номерами записів 1 та 2 у період з 01.09.1989 по 29.06.1992 позивач навчався в Новосвітлівському СПТУ № 113, підстава внесення запису диплом від 29.06.1992 (арк. спр. 28).

У свою чергу, оглядом диплома від 29.06.1992 НОМЕР_5 встановлено, що у ньому вказано про навчання позивачем в Новосвітлівському СПТУ - 113 у період з 01.09.1989 по 29.06.1992 (арк. спр. 82).

Також судом встановлено, що під час зазначення року вступу на навчання особою, яка заповнювала цей диплом, допущено помарку, а не помилку, як зазначає відповідач у рішенні про відмову у призначенні пенсії позивачу.

Зважаючи, що згідно з Порядком № 637 основним документом для зарахування часу навчання до трудового стажу для призначення пенсії є саме трудова книжка, підтвердження часу навчання відповідним дипломом вимагається тільки у разі відсутності таких записів у трудовій книжці, а також на те, що трудова книжка позивача містить відповідні записи, суд дійшов висновку, що Білокуракинське ОУПФУ Луганської області безпідставно відмовляє позивачу у зарахуванні часу навчання позивача в Новосвітлівському СПТУ 113 у період з 01.09.1989 по 29.06.1992 до страхового стажу.

Що стосується відмови Білокуракинського ОУПФУ Луганської області у зарахуванні до страхового стажу та стажу роботи за Списком 1 періоду роботи позивача з 12.12.1994 по 31.12.1998 на шахті Суходольська-Східна, колегія суддів зазначає.

Так, з рішення про відмову у призначенні пенсії слідує, що цей період не зарахований відповідачем через невідповідність записів у трудовій книжці позивача вимогам Інструкції.

Дослідженням записів у трудовій книжці позивача від 07.08.1992 серії НОМЕР_6 (арк. спр. 28-29) встановлено, що за спірний період у ній наявні такі записи:

Шахта Суходольська-Східна виробничого об`єднання Краснодонвугілля

запис № 6: 12.12.1994 прийнятий учнем гірника з повним робочим днем на підземній роботі на дільниці ШТ-1, приймальна записка від 28.11.1994 № 660;

запис № 7: 27.01.1995 переведений гірником 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі на дільницю ШТ-1, перевідна записка від 27.01.1995 № 23;

запис № 8: 02.07.1996 переведений гірником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі на дільницю № 4 з видобутку вугілля, перевідна записка від 01.07.1996 № 212;

запис № 9: 19.05.1999 звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ від 19.05.1999 № 167.

З описаного слідує, що записами у трудовій книжці позивача у повній мірі підтверджено, що у період з 12.12.1994 по 31.12.1998 позивач був зайнятий повний робочий день на підземних роботах, включених до списку робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.

Тобто, колегією суддів встановлено, що трудова книжка позивача містить всі записи, необхідні для включення періоду роботи позивача з 12.12.1994 по 31.12.1998 на шахті Суходольська-Східна виробничого об`єднення Краснодонвугілля до страхового та до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV.

Більш того, на підтвердження правильності та достовірності записів у трудовій книжці від 07.08.1992 серії НОМЕР_6 позивачем відповідачу разом із заявою про призначення пенсії, серед іншого, надано:

копію записки про прийняття від 28.11.1994 № 660, яка стала підставою для внесення до трудової книжки запису № 6 про прийняття позивача на роботу (арк. спр. 84-85);

копію записки про переведення від 27.01.1995 № 23, яка стала підставою для внесення до трудової книжки запису № 7 (арк. спр. 88);

копію записки про переведення від 01.07.1996 № 212, яка стала підставою для внесення до трудової книжки запису № 8 (арк спр. 93);

копію наказу директора шахти Суходольська-Східна від 01.06.1999 № 167 про звільнення працівників, зокрема позивача з 19.05.1999 (арк. спр. 98-99).

Таким чином прийняття позивача на роботу та його переведення оформлені саме записками про прийняття (переведення), які й стали підставами для внесення відповідних записів до трудової книжки позивача.

У свою чергу, наведене спростовує твердження відповідача, що записи до трудової книжки позивача внесені з порушенням Інструкції.

Більш того, як вже вище вказано, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 Про трудові книжки тягар відповідальності за порушення порядку ведення трудових книжок покладається на відповідальну посадову особу роботодавця, а не на працівника.

Отже, відповідач безпідставно відмовляє позивачу у зарахуванні періоду роботи останнього на шахті Суходольська-Східна з 12.12.1994 по 31.12.1998 до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення позивачу пенсії згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV.

Крім того, колегією суддів встановлено, що позивачем на підтвердження записів у трудовій книжці також надано довідки ПрАТ Краснодонвугілля від 15 березня 2017 року № № 2061, 2062 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній разом з первинною документацію, на підставі якої видано ці довідки.

Оглядом довідок від 15 березня 2017 року № № 2061, 2062 встановлено, що вони відповідають вимогам Порядку № 637.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що відповідач без зазначеня причин відмови, тобто необґрунтовано, не прийняв зазначені довідки та документи, що стали підставою для їх видачі.

Колегія суддів також вважає за необхідне зауважити, що місцезнаходженням ПрАТ Краснодонвугілля є контрольована українською владою територія та у разі існування будь-яких сумнівів відповідач, використовуючи надані Порядком № 22-1 та Законом № 1058-IV повноваження, може звернутися до ПрАТ Краснодонвугілля за дооформленням, виданих цим товариством документів.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримав вимог Закону № 1058-IV, Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 22-1 щодо прийняття рішення органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, відповідно, й про невідповідність рішення відповідача принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, що є підставою для скасування такого рішення. Тому, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 23 липня 2019 року № 327 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно доводів апеляційної скарги з посиланням на те, що позивачем не надані документи, які підтверджують атестацію робочого місяця позивача, колегія суддів вважає їх неприйнятними, оскільки дані обставини не були підставою для прийняття спірного рішення про відмову в призначені пенсії.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Білокуракинського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року у справі № 360/4497/19 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року у справі № 360/4497/19 залишити без змін

Повне судове рішення складено 19 лютого 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова