Справа № 826/16930/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2020 року

Київ

справа №826/16930/18

адміністративне провадження №К/9901/26693/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Желтобрюх І.Л., суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року (головуюча суддя Патратій О.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Лічевецький І.О., судді - Ісаєнко Ю.А., Кузьменко В.В.) у справі №826/16930/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю-МОБАЙЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

установив:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю-МОБАЙЛ» (далі - ТОВ «Ю-МОБАЙЛ», Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у місті Києві), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №2 від 13 липня 2018 року та №2 від 28 вересня 2018 року. На обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з ТОВ «СМС Юніон» суперечать дійсним обставинам та спростовуються первинними документами.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року, позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, вважаючи, що вони прийняті внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, відповідач звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалені судами рішення й постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог Товариства відмовити. В обґрунтування вимог касаційної скарги її заявник посилається на те, що судами безпідставно не було враховано висновки контролюючого органу в акті перевірки Товариства щодо безтоварності операцій з контрагентом.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу податкового органу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін, з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суди встановили, що у період з 23 травня 2018 року по 6 червня 2018 року посадовими особами ГУ ДФС у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Ю-МОБАЙЛ» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року, за результатами якої складено акт від 20 червня 2018 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статей 134, 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого було занижено податок на прибуток на суму 338 730,00 грн та податок на додану вартість на суму 425307,00 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у місті Києві прийнято: податкове повідомлення-рішення №2 від 13 липня 2018 року, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на 531634,00 грн, у тому числі 425307,00 грн за основним платежем та 106327,00 грн за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення №2 від 13 липня 2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток на 480881,00 грн, у тому числі 452451,00 грн за основним платежем та 28430,00 грн за штрафними санкціями.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 24 вересня 2018 року скасовано податкове повідомлення-рішення №2 від 13 липня 2018 року в частині списання безнадійної заборгованості.

У зв`язку з цим, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №2 від 28 вересня 2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток на 398693 грн, у тому числі 382776,00 грн за основним платежем та 15917,00 грн за штрафними санкціями.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з безпідставності висновків перевірки й доводів контролюючого органу щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій позивача з контрагентом, оскільки такі твердження жодним чином не підтверджені й суперечать наявним у справі доказам.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи, колегія суддів КАС ВС виходить з наступного.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, за змістом наведених норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені й підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Як встановили суди попередніх інстанцій, за умовами договорів про надання контент-послуг №14040-PN від 15 серпня 2014 року та про надання голосових контент-послуг №14041-PN від 15 серпня 2014 року ТОВ «СМС Юніон» зобов`язалось надати ТОВ «Ю-МОБАЙЛ» контент-послуги по отриманню, виділенню й підтримці коротких номерів, а позивач - прийняти та оплатити вказані послуги.

На підтвердження товарності укладених угод позивачем до суду було надано усі документи, що супроводжували операції між позивачем та його контрагентом, в тому числі й докази проведення оплати, які надали можливість судам перевірити той факт, що зобов`язання за договорами між позивачем та його контрагентом виконувались сторонами у повному обсязі.

У свою чергу, доводи податкового органу щодо отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, на формування витрат та податкового кредиту. У справі, що переглядається, існування таких обставин податковим органом не доведено.

Під час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом було враховано пояснення засновника та директора ТОВ «СМС Юніон» ОСОБА_1 , відібрані податковим органом, в яких остання заперечувала свою причетність до діяльності товариства, що, на переконання податкового органу, свідчить про безпідставність формування ТОВ «Ю-МОБАЙЛ» витрат та податкового кредиту за наслідками господарської діяльності з цим контрагентом.

З цього приводу судами попередніх інстанції було встановлено, що такі пояснення були відібрані не в рамках кримінального провадження та без попередження вказаної особи про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань, дачу завідомо неправдивих показань. Відповідачем не було надано до суду доказів порушення кримінального правопорушення за ознаками злочинів, передбачених статтями 205 чи 212 Кримінального кодексу України стосовно незаконного створення та/або діяльності TOB «CMC ЮНІОН КАМПАНІ». Вироків суду по будь-яких кримінальних справах, в яких би надавалася оцінка господарським операціям позивача та TOB «CMC ЮНІОН КАМПАНІ», - судами у цій справі не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанції щодо наявності підстав до задоволення позовних Товариства й скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції. Скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були висловлені відповідачем в судах попередніх інстанцій, і з урахуванням яких суди вже надавали правову оцінку встановленим у справі обставинам.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій повно встановили обставини справи, проаналізували й перевірили усі доводи позивача. Порушення норм процесуального права з боку судів першої та апеляційної інстанцій, або ж неправильного застосування ними норм матеріального права судом касаційної інстанції не встановлено, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалені судами рішення - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року залишити без змін, а касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Л. Желтобрюх

Судді О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська