Справа № 760/32837/18
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/80/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 4 батальйону 2 полку УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шаповалової Яніни Олександрівни, третя особа: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до інспектора 3 роти 4 батальйону 2 полку УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шаповалової Яніни Олександрівни, третя особа: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 676945 від 04 грудня 2018 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції м.Києва Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шаповаловою Яніною Олександрівною відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 грудня 2018 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Хонда Сівік д.н.з. НОМЕР_1 по Дарницькій площі в місті Києві помітив утруднення руху транспорту по вказаній площі у зв`язку з тим, що посеред площі знаходився патрульний автомобіль та інший транспортний засіб, з водієм якого інспектор спілкувався. Коли позивач зупинився, до нього підійшов інспектор УПП Шаповалова Я.О. та повідомила позивачу про те, що ним здійснено поворот ліворуч зі смуги, рух якої дозволено тільки прямо, чим порушив вимогу знаку 5.16. в подальшому інспектором Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шаповаловою Яніною Олександрівною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 676945 від 04 грудня 2018 року.

Позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 676945 від 04 грудня 2018 року є безпідставною, незаконною, така, що винесена передчасно, без дослідження наявних доказів.

На переконання позивача, дії відповідача щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №319072 від 06.06.2018 є протиправними та порушують її конституційні права.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач - інспектор 3 роти 4 батальйону 2 полку УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Шаповалова Яніна Олександрівна позовну заяву з додатками отримала, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.

Від представника третьої особи - Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Києві надійшли письмові пояснення № 3009/41/11/3-2019 від 23.01.2019 року, в яких зазначено, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, надано диск з відеозаписом.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Хонда Сівік д.н.з. НОМЕР_1 по Дарницькій площі в місті Києві помітив утруднення руху транспорту по сказаній площі у зв`язку з тим, що посеред площі знаходився патрульний автомобіль та інший транспортний засіб, з водієм якого інспектор спілкувався. Коли позивач зупинився, до нього підійшов інспектор УПП Шаповалова Я.О. та повідомила позивачу про те, що ним здійснено поворот ліворуч зі смуги, рух якої дозволено тільки прямо, чим порушив вимогу знаку 5.16. В подальшому інспектором Управління патрульної поліції м.Києва Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шаповаловою Яніною Олександрівною було винесено постанову про притягнення його до адміністративно відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за здійснення повороту ліворуч зі смуги, рух якої дозволено тільки прямо, чим порушив вимоги знаку 5.16.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із частиною 3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» у складі поліції функціонують: кримінальна поліція; патрульна поліція; органи досудового розслідування; поліція охорони; спеціальна поліція; поліція особливого призначення.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не приймається, як доказ, диск з відеозаписом, що надійшов з письмовими поясненнями, оскільки з визначеного відеозапису неможливо зробити висновки ні про вину, ні про відсутність такої в діях позивача, з наявного на диску відеозапису неможливо встановити державний номерний знак транспортного засобу.

Таким чином, вбачається, що суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 04 грудня 2018 року.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на вищевикладене вище, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У своїх поясненнях до позову представник третьої особи Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві № 3009/41/11/3-2019 від 23.01.2019 року зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 4 батальйону 2 полку УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шаповалової Яніни Олександрівни, третя особа: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серія НК № 676945 по справі про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2018 року, винесену інспектором 3 роти 4 батальйону 2 полку УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шаповаловою Яніною Олександрівною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.А. Усатова