Справа № 200/14050/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р. Справа№200/14050/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2019 року позивач, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), звернувся до суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 13) про визнання протиправним та скасування рішення від 29.08.2019 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1 та зобов`язання повторно розглянути заяву від 20.08.2019 року з урахуванням пільгового характеру робіт за період з 09.07.1990 року по 23.07.1998 року, з 05.05.2004 року по 31.05.2014 року, з 01.06.2014 року по 24.11.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.08.2019 року він звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 розділу ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.08.2019 року було відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах та не зараховані періоди роботи на шахті «Моспінська» з 09.07.1990 року по 23.07.1998 року, з 05.05.2004 року по 31.05.2014 року, з 01.06.2014 року по 24.11.2014 року, та на виробничому підприємстві «Гірник - 95» період роботи з 25.12.2014 року по 18.08.2015 року.

Вважає рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.08.2019 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачу були надані всі документи, які підтверджують пільговий стаж роботи за списком №1.

Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

14 січня 2020 року представник відповідача надав відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що згідно витягу з ЄДР : ДВАТ «Шахта «Моспінська» ДХК «Дон вугілля» (00174728) запису не знайдено; Державне підприємство «Шахта «Моспінська» (38917064), зареєстроване на території тимчасово непідконтрольній українській владі за адресою м. Донецьк, м. Моспине; ПВП «Гірник - 95» (23608520) зареєстроване за адресою ; м. Маріуполь. Позивач претендує на призначення пенсії згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу зараховано - 20 років 03 місяці 27 днів, пільговий стаж за Списком № 1 - відсутній.

До страхового та пільгового стажу не враховано період роботи на шахті «Моспінська» з 09.07.1990 року по 23.07.1998 року, так як запис в трудовій книжці завірено печаткою, яка не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу. Дані про перейменування або реорганізацію відсутні. Довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи, позивачем не надано.

До пільгового стажу за Списком № 1 не враховано періоди роботи : на шахті «Моспінське» (м. Донецьк) з 05.05.2004 року по 31.05.2014 року, так як в системі персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про документ, на підставі якого підприємство надало відомості, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто дата та номер наказу, яким затверджено результати проведення атестації робочих місць за умовами праці; з 01.06.2014 по 24.11.2014 року, в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату страхових внесків, страховий стаж, у тому числі на пільгових умовах; в приватному виробничому підприємстві «Гірник - 95» (м. Маріуполь) з 25.12.2014 року по 18.08.2015 року, так як позивачем не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи. В індивідуальних відомостях про застраховану особу дані про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків відсутні. За вищенаведених обставин, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно п. 1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1 - 10 років.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), громадянин України, перебуває на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень - основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що позивач 20.08.2019 року звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії відповідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.08.2019 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказаним рішенням до страхового та пільгового стажу не враховано період роботи на шахті «Моспінська» з 09.07.1990 року по 23.07.1998 року, так як запис в трудовій книжці завірено печаткою, яка не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу. Дані про перейменування або реорганізацію відсутні. Довідку підтверджуючу пільговий характер роботи позивачем не надано.

До пільгового стажу за Списком № 1 не враховано періоди роботи : на шахті «Моспінське» (м. Донецьк) з 05.05.2004 року по 31.05.2014 року, так як в системі персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про документ, на підставі якого підприємство надало відомості, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто дата та номер наказу, яким затверджено результати проведення атестації робочих місць за умовами праці; з 01.06.2014 по 24.11.2014 року, в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату страхових внесків, страховий стаж, у тому числі на пільгових умовах; в приватному виробничому підприємстві «Гірник - 95» (м. Маріуполь) з 25.12.2014 року по 18.08.2015 року, так як позивачем не надано довіку підтверджуючу пільговий характер роботи. В індивідуальних відомостях про застраховану особу дані про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків відсутні.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 щодо спірних періодів наявні наступні записи:

- З 09.07.1990 року по 23.07.1998 року на шахті «Моспинская» працював з повним робочим днем в якості підземного електрослюсаря;

- З 05.05.2004 року по 24.11.2014 року працював на шахті «Моспинская» з повним робочим днем в якості електрослюсаря підземного.

Таким чином, спірним у даній справі є рішення пенсійного органу про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Згідно п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846.

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За приписами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Спірний період роботи позивача з 09.07.1990 року по 23.07.1998 року на шахті «Моспінська» відповідачем не зарахований до страхового та пільгового стажу через те, що запис у трудовій книжці завірено печаткою, яка не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу, дані про перейменування та реорганізацію відсутні.

Між тим, відповідно до запису №5 позивач 09.07.1990 року прийнятий на посаду підземного електрослюсаря з повним робочим днем в шахту «Моспінська» в/п «Донецьквугілля».

Відповідно до запису №8, 23.07.1998 року позивача звільнено з посади на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. Печатка, якою скріплено запис про звільнення містить назву ДВАТ Шахта «Моспінська».

В матеріалах справи наявна довідка про уточнення періодів роботи, зайнятість яких дає право на дострокове призначення пенсії №165 від 30.07.2016 року, яка видана на тимчасово окупованій території у м. Донецьку та містить відомості про те, що 09.10.1996 року шахта «Моспінська» в/о «Донецьквугілля» реорганізована у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Моспінська» - ДП Державна холдингова компанія «Донецьквугілля» на підставі наказу №512а від 09.10.1996 року.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (далі - Закон № 1207-VII) ця довідка є недійсною та не створює правових наслідків.

Однак, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....

Суд приймає до уваги відомості, які зазначені у довідці №165 від 30.07.2016 року, та яка засвідчена підписами директора, начальника відділу кадрів, головного бухгалтера, та печаткою із зазначенням коду ідентифікаційного коду підприємства, оскільки вони повністю узгоджується із відомостями, зазначеними у трудовій книжці ОСОБА_1 та з огляду на неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені у довідці, хоча й не визнає зазначену довідку офіційними документами.

Крім того, за правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно не врахував до страхового та пільгового стажу період роботи позивача з 09.07.1990 року по 23.07.1998 року на шахті «Моспінська».

Посилання відповідача на відсутність записів в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування як відмову у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача з 05.05.2004 року по 31.05.2014 року на шахті «Моспінська» також є хибним, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року № 794 затверджене Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (надалі Положення № 794).

Так, згідно з нормами пункту 1 зазначеного Положення персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб).

В основі персоніфікованого обліку, згідно пункту 3 Положення № 794 лежить обов`язковість і своєчасність подання відомостей про фізичних осіб; обов`язковість використання індивідуального ідентифікаційного номера даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно норм пункту 5 даного Положення персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Уповноважений орган з додержанням вимогстатті 23 Закону України «Про інформацію»( 2657-12 ) має право: своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цього Положення; проводити у роботодавців перевірку достовірності поданих відомостей про фізичних осіб, зокрема перевірку фінансових та інших документів, що підтверджують зазначені відомості; у встановленому порядку притягати до відповідальності осіб, винних у порушенні строків подання відомостей, а також подання неправдивих відомостей про фізичних осіб; видавати у межах своєї компетенції нормативні акти та здійснювати роз`яснення з питань організації персоніфікованого обліку, а також інші права, що випливають із завдань персоніфікованого обліку (пункт 6 Положення № 794).

Уповноважений орган, відповідно до норм пункту 7 Положення № 794: створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовувати збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб; забезпечує автоматизоване використання відомостей про фізичних осіб для визначення права на виплати за пенсійним страхуванням та розміру цих виплат; надає фізичним особа відомості про них, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а у разі їх зміни, несвоєчасного надходження страхового збору (внесків), перегляду розміру виплачуваної пенсії, її індексації, зміни умов надання соціальних послуг чи перегляду питання про можливості їх надання - інформує письмово у встановлені строки застраховану особу; надає роботодавцям допомогу в організації підготовки відомостей про фізичних осіб.

Уповноважений орган виконує функції щодо організації персоніфікованого обліку в тісній взаємодії з центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, державної податкової адміністрації, фінансовими органами, банківськими установами (пункт 8 Положення № 794).

Роботодавці мають право доповнювати та уточнювати подані до уповноваженого органу відомості про фізичну особу відповідно до законодавства (пункт 9 Положення № 794).

Згідно з нормами статті 10 Положення № 794 роботодавці зобов`язані: в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них; надавати на вимогу фізичної особи копії документів з відомостями про неї стосовно персоніфікованого обліку.

Фізична особа має право: ознайомлюватися з відомостями про неї, внесеними до системи персоніфікованого обліку; у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу із заявою про їх виправлення; вимагати від роботодавців повного та своєчасного подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку.

Фізична особа для отримання в майбутньому виплат з Пенсійного фонду: повідомляє під час приймання її на роботу свій ідентифікаційний номер з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів і відомості, які вносяться до системи персоніфікованого обліку; повідомляє уповноважений орган та роботодавця про зміни у відомостях про неї стосовно персоніфікованого обліку; подає уповноваженому органу або роботодавцю документи, які підтверджують відомості про себе, що мають бути внесені до системи персоніфікованого обліку (пункт 11, 12 зазначеного Положення).

Отже, з аналізу зазначених норм, суд доходить висновку, що відсутність відповідних даних у системі персоніфікованого обліку не може бути підставою для не зарахування періоду роботи позивача з 05.05.2004 року по 31.05.2014 року на шахті «Моспінська» при призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки він не є суб`єктом, відповідальним за внесення таких даних.

Щодо не зарахування до страхового стажу період роботи позивача з 01.06.2014 року по 24.11.2014 року на шахті «Моспінська», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди, суд зазначає наступне.

На підставі пункту 1 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону).

За таких обставин, суд вважає, що певний період стажу позивача не може бути не зарахований через не сплату підприємством страхових внесків, оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії.

Таким чином, оскільки обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника, тому відповідач неправомірно не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи з 01.06.2014 року по 24.11.2014 року на шахті «Моспінська».

Суд вважає за доцільне зазначити, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах на посадах, які дають право на пільгову пенсію. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

При таких обставинах суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для призначення пенсії позивачу відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за його заявою, тому рішення відповідача від 29.08.2019 року про відмову в перерахунку пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги позивача, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.08.2019 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 20.08.2019 року у частині зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 09.07.1990 року по 23.07.1998 року, з 05.05.2004 року по 31.05.2014 року, з 01.06.2014 року по 24.11.2014 року на шахті «Моспінська», з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., тому судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 13) про визнання протиправним та скасування рішення від 29.08.2019 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1 та зобов`язання повторно розглянути заяву від 20.08.2019 року з урахуванням пільгового характеру робіт за період з 09.07.1990 року по 23.07.1998 року, з 05.05.2004 року по 31.05.2014 року, з 01.06.2014 року по 24.11.2014 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.08.2019 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької (, місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 13) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) №3774 від 20.08.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за період з 09.07.1990 року по 23.07.1998 року, 05.05.2004 року по 31.05.2014 року, з 01.06.2014 року по 24.11.2014 року на шахті «Моспінська», з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької (, місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 13) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено 19 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая