Справа № 620/3654/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 лютого 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3654/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (надалі також - ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 01.11.2019 № 8331/14-19-сг та зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту с. Ковпита Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03), на підставі поданої заяви.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

В межах встановленого судом строку представником відповідача подано відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що за результатами розгляду поданої позивачем заяви відповідачем прийнято наказ від 01.11.2019 № 25-8331/14-19-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», який є законним та обґрунтованим, оскільки бажана земельна ділянка перебуває у користуванні іншої особи. Відповідно до інформації наданої Міжрайонним управлінням у Ріпкинському та Чернігівському районах згідно форми 6-зем - земельна ділянка, яка вказана на графічних матеріалах, доданих до заяви позивача відноситься до земель підсобного господарства «Воєнторг» на території Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за межами населеного пункту, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктами "в" та "г" частини першої статті 5 Земельного кодексу України встановлено, що земельне законодавство базується, в тому числі, на принципі невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; та на принципі забезпечення гарантій прав на землю.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Пунктом "б" статті 80 Земельного кодексу України передбачено, що територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування саме і виключно на землі комунальної власності (перелік яких викладений в статті 83 Земельного кодексу України).

Аналогічні положення закріплені в пунктах "а" та "б" статті 12 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. І яке відповідно до статті 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, як це визначено в частині першій статті 328 ЦК України.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, державної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Відповідачем прийнято наказ від 01.11.2019 № 8331/14-19-сг про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою (а.с.7).

Як слідує з матеріалів справи відповідно до інформації наданої Міжрайонним управлінням у Ріпкинському та Чернігівському районах згідно форми 6-зем - земельна ділянка, яка вказана на графічних матеріалах, доданих до заяви позивача відноситься до земель підсобного господарства «Воєнторг» на території Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за межами населеного пункту (а.с.37).

Дана земельна ділянка в своїй сукупності за своїм місцем розташуванням співпадає з місцем розташуванням бажаної для позивача земельної ділянки, відповідно, неможливо здійснити відведення земельної ділянки, бажаної для позивача.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У розумінні пункту 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини сьомої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З огляду на те, що спірні правовідносини пов`язані зі спором стосовно земельної ділянки, яка належить іншій особі на праві користування, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з цивільно-правових відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, у разі прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу земельних ділянок у власність чи користування (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналіз зазначених обставин справи та норм права дає підстави суду вважати, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту її приватних інтересів (майнового інтересу щодо конкретного об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки) шляхом скасування рішення відповідача і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 809/1092/18 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 802/950/17-а; від 03.10.2018 у справі № 2а-4539/11 та від 03.04.2018 у справі № 761/33504/14-а.

Враховуючи вищевикладене, провадження в адміністративній справі необхідно закрити, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, передбачені статтями 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2020.

Суддя О.М. Тихоненко