Справа № 640/21271/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Київ № 640/21271/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомАрбітражного керуючого ОСОБА_1
до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся арбітражний керуючий ОСОБА_1 з позовом до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України від 02.10.2018 про застосування до арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення комісії про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), яке оформлено протоколом №75/10/18 від 02.10.2018 є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області порушило вимоги п. 2.10. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та не повідомило позивача про проведення планової перевірки. Внаслідок неповідомлення позивача з боку Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про проведення перевірки, позивач не був обізнаний про проведення перевірки та не мав можливості надати для проведення перевірки необхідні документи та пояснення. Ненадання позивачем документів для проведення перевірки було безпідставно розцінене Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області як відмова позивача в проведенні перевірки, про що було складено акт про відмову в проведенні перевірки, який став підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення. Крім того, позивач зауважив, що Дисциплінарною комісією не розглянуто ступінь його вини в ненаданні документів, не з`ясовано питання завдання діями позивача шкоди будь-яким фізичним чи юридичним особам, не надано правової оцінки його поясненням щодо виявлених порушень. Таким чином, суб`єкт владних повноважень при винесені оскаржуваного рішення діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття таких рішень.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти позовних вимог, з огляду на те, що повідомлення про проведення планової невиїзної перевірки 01 серпня 2018 № 05-11/234 надіслано на електронну адресу позивача, тому що підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» зупинило приймання та доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, а офіс арбітражного керуючого знаходиться саме на території, яка не контролюється українською владою за адресою: м. Донецьк, вул. Рози Люксембург, буд. 75А. Відповідач наголошує, що дисциплінарна комісія прийняла рішення застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у зв`язку із відсутністю арбітражного керуючого або його уповноваженого представника під час проведення перевірки у час та у місці, визначене контролюючим органом, а також на безпідставне ненадання позивачем документів для перевірки. Відтак, Міністерство юстиції України при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач здійснює діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №785, виданого 12 червня 2013 Міністерством юстиції України.

Питання діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), здійснення державного контролю за їх діяльністю та повноваження державних органів з питань банкрутства визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №4212-VI від 22.12.2011 ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України №27.06.2013 №1284/5, Положенням про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2013 № 81/5 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), Положенням про міжрегіональні управління

Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5 та іншими актами.

Відповідно до положень ст. 106 Закону №4212-VI здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) проводиться Мінюстом як державним органом з питань банкрутства та за його дорученням головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальними органами з питань банкрутства.

Процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих встановлено Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (далі - Порядок №1284/5). Відповідно до пунктів 1.2, 1.4. Порядку його дія поширюється на всіх фізичних осіб, які отримали в установленому порядку свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Таким чином, основним нормативним актом, який регламентує порядок здійснення процедури контролю за діяльністю арбітражних керуючих є Порядок №1284/5.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Відповідно до п. 2.5. розділу II Порядку №1284/5, планова перевірка діяльності арбітражного керуючого здійснюється не частіше одного разу на два роки за період з дати призначення господарським судом арбітражного керуючого розпорядником майна, керуючим санацією або ліквідатором у справі про банкрутство, а у разі проведення попередньої планової перевірки - з дати початку її проведення.

Пунктом 2.7. Порядку №1284/5, передбачено, що орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

Арбітражний керуючий вважається повідомлений належним чином за умови, якщо повідомлення про вручення перевірки надіслано (вручено) йому органом контролю у строки та спосіб, визначені Порядком №1284/5. Докази надсилання повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Судом встановлено, що 03.07.2018 наказом Міністерства юстиції України № 2260/7 був затверджений план проведенням перевірок діяльності арбітражних керуючих на ІІІ квартал 2018. Позивач був включений до плану перевірок на ІІІ квартал 2018 без позначення конкретних дат перевірки.

Відповідно до пункту 1 Положення про міжрегіональні управління

Міністерства юстиції України (далі - положення) міжрегіональні управління Міністерства юстиції України підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами. Пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції України № 2260/7 від 03.07.2018 визначено, що планові перевірки арбітражних керуючих здійснюють Головні управління юстиції в областях.

Згідно інформації з Єдиного реєстру арбітражних керуючих місцезнаходженням контори (офісу) позивача є адреса: м. Донецьк, вулиця Рози Люксембург, буд. 75-А, тому контроль за діяльністю позивача належало здійснити Головному територіальному управлінню юстиції у Донецькій області.

Відповідач у відзиві не заперечує, що позивач не був повідомлений про час і місце проведення перевірки засобами поштовому зв`язку та не надав суду доказів про вручення повідомлення у спосіб , визначений п. 2.7 Порядку № 1284/5. Також відповідач не адресував таке поштове відправлення до відділення поштового зв`язку населених пунктів Донецької та Луганської областей на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження або розташованих на лінії зіткнення де у зв`язку із загрозою життю об`єкти поштового зв`язку тимчасово не функціонують «до запитання» із зазначенням номеру телефону одержувача. Натомість відповідач повідомив позивача 01 серпня 2018 про час та місце проведення перевірки на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд вважає, що повідомлення про проведення планової перевірки, яке направлено на електронну адресу не є належним доказам повідомлення про дату перевірки та не ґрунтується на вимогах Порядку №1284/5.

Так, п.2.15.2. Порядку №1284/5 регулює порядок повідомлення на електрону адресу у разі проведення позапланової перевірки, а з матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства юстиції України № 2260/7 від 03.07.2018 затверджено проведення планових перевірок арбітражних керуючих. При проведення позапланової перевірки у разі надіслання повідомлення про проведення перевірки рекомендований листом додатково таке повідомлення може бути надіслано електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документі обов`язкової звітності.

Аналіз вказаної норми свідчить, що повідомлення на електронну адресу направляється додатково до рекомендованого листа про повідомлення про час та місце проведення перевірки.

Посилання відповідача на належне повідомлення позивача про час та місце проведення перевірки шляхом повідомлення на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 не є належним доказам повідомлення позивача про дату перевірки.

Відповідно до п. .2.15.2. Порядку №1284/5 у разі надіслання повідомлення про проведення позапланової перевірки рекомендований листом додатково таке повідомлення може бути надіслано електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документі обов`язкової звітності. Відповідачем також не надано доказів, що електрона адреса позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 - на яку було направлено повідомлення про проведення планової невиїзної перевірки у строк з 13 серпня 2018 по 17 серпня 2018 є електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документі обов`язкової звітності.

Входячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивач не був належним чином повідомлений про перевірку його діяльності Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області у порядку та строки, передбачені Порядком №1284/5.

Враховуючи, що позивач не був належним чином повідомлений про дату і місце проведення перевірки, то він у перший день перевірки (13 серпня 2018) за адресою місцезнаходження органу контролю не прибув, пояснень та документів, не надав.

У зв`язку з відсутністю арбітражного керуючого або його уповноваженого представника під час проведення перевірки у час та у місці, визначені органом контролю, а також ненаданням позивачем пояснень та документів, керуючись вимогами підпункту 4.7.1 пункту 4.7 Порядку контролю, Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області не враховуючи відсутність належного повідомлення про час і місце проведення перевірки, складено акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 14 серпня 2018 № 13 (далі - Акт про відмову), підписаний головою Комісії з перевірки, який став підставою для внесення до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих Подання за № 1159 від 30.08.2018.

У відповідності до вимог ст. 107 Закону №4212-VI арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст.108 Закону №4212-VI дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень. Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Частинами 1-2 ст. 109 Закону №4212-VI передбачено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

На арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

У відповідності до абз. 2 п. 4 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2013 року №181/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.01.2013 року за № 112/22644 (далі - Положення), Комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає подання структурного підрозділу Мін`юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін`юстом повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Пунктом 15 Положення передбачено, що на засідання Комісії, на якому буде розглянуто подання про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого, запрошується арбітражний керуючий, стосовно якого розглядається таке питання, який має право давати додаткові пояснення по суті питання.

Як вбачається з п. 23 Положення розгляд заяв, скарг щодо діяльності арбітражного керуючого, подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого, матеріали перевірки структурного підрозділу щодо оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражного керуючого, на засіданні Комісії починається із заслуховування доповіді члена Комісії, який попередньо за дорученням голови Комісії вивчав такі заяву, скаргу, подання, матеріали перевірки, після чого заслуховуються присутні на засіданні Комісії інші її члени, арбітражний керуючий, заявник та скаржник, а також вивчаються та аналізуються необхідні документи.

Згідно з п. 24 Положення під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

Пунктом 25 Положення передбачено, що за результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; відхилення подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; ініціювання проведення структурним підрозділом позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого, якщо із заяви або скарги вбачається необхідність проведення додаткового контролю тощо.

Питання щодо розгляду Подання за № 1159 від 30.08.2018 було включено до порядку денного засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, яке відбулось 02.10.2018.

Крім того, до порядку денного засідання Дисциплінарної комісії, яке відбулось 02.10.2018 було включено питання щодо розгляду подання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

З змісту витягу із протоколу від 02.10.2018 №76/10/18 не вбачається, що Дисциплінарна комісія розглядала питання вини, тяжкості дисциплінарного проступку та аналізувала питання застосовування раніше до позивача дисциплінарного стягнення. Тобто, вирішуючи питання щодо застосування дисциплінарного стягнення, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих зобов`язана дотримуватись принципу пропорційності між допущеними порушеннями та видом дисциплінарного стягнення (попередження чи позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого), зокрема повинен дотримуватись необхідний баланс між наслідками до яких призвели порушення та суворістю застосованого стягнення.

Пояснення позивача, які направлені до Дисциплінарної комісії у вересні 2018 не були нею враховані, не була надана оцінка всім наявним документам, не врахована позиція позивача про готовність проведення перевірки та надання документів до перевірки, про відсутність судових рішень за якими він здійснював повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та порушень прав та інтересів кредиторів чи боржників та відсутність негативних наслідків для них.

Між тим, застосовано до позивача більш суворий вид дисциплінарного стягнення - позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Таким чином, беручи до уваги неналежне повідомлення позивача про час та місце проведення перевірки, відсутність притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому, фактичну відсутність порушень прав та інтересів кредиторів чи боржників та відсутність негативних наслідків для них, суд вважає, що застосоване Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого є непропорційним та порушує баланс між наслідками, до яких призвели порушення, та суворістю застосованого стягнення.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї найбільш суворого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття діяльністю арбітражного керуючого безстроково.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги арбітражного керуючого ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України від 02.10.2018 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого( розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Стягнути з Міністерства юстиції України (0100, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири ) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур