Справа № 127/32582/19
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/576/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 взводу 4 роти БУПП у Вінницькій області капрала поліції Білоуса Дмитра Олеговича про скасування постанов серії ДП18 № 561083 від 21.11.2019, серії ДП18 № 615139 від 21.11.2019, у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ст. 132-1 КУпАП, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 2 взводу 4 роти БУПП у Вінницькій області капрала поліції Білоуса Дмитра Олеговича про скасування постанов серії ДП18 № 561083 від 21.11.2019, серії ДП18 № 615139 від 21.11.2019, у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ст. 132-1 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

21 листопада 2019, інспектором патрульної поліції 2 взводу 4 роти БУПП у Вінницькій області капралом поліції Білоусом Д.О., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 561083 та ДП18 № 615139, про те, що 21.11.2019, приблизно о 16 год. 05 хв. у м. Вінниці, по вул. Д. Нечая, 242, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «INTERNATIONAL 9700», р/н НОМЕР_1 , перевозив вантаж, що перевищує габарити, без узгодження з органами МВС. Крім того, не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 22.5 та п. 2.1(а) ПДР України.

На думку позивача вищевказана постанова є незаконною, винесеною з порушенням його прав та чинного законодавства України, у відсутність жодного належного доказу та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Крім того, позивач стверджує, що ввечері 21.11.2019 року він заїхав на територію автомобільного базару, що знаходиться на Тиврівському шосе, що біля готелю «Версаль» у місті Вінниця для вивантаження бетонних плит. Поставивши автомобіль під розвантаження крану, до нього під`їхали працівники патрульної служби, без будь-яких пояснень розпочали вимагати від нього посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ. Пояснивши, що жодних правил дорожнього руху не порушував та те, що поліцейські не зупиняли його навіть під час руху, а тому у нього були відсутні підстави надавати вищезазначені документи. Працівники поліції проігнорувавши його пояснення склали протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 132-1 та ч. 1 ст.126 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч. 2 ст. 268 КАС України.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Крім того, надіслав відзив на адміністративний позов з диском відеофіксацією скоєного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Як зазначається в оскаржуваній постанові в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДП18 № 561083 та ДП18 № 615139, від 21.11.2019, о 16:05 год. по вул. Данила Нечая, 242, в м. Вінниця, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «INTERNATIONAL 9700», р/н НОМЕР_1 , перевозив вантаж, що перевищує габарити, без узгодження з органами МВС. Крім того, не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії. В подальшому інспектором поліції було винесено постанови про адміністративні правопорушення серії ДП18 № 561083 та ДП18 № 615139, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 126, ст. 132-1 КУпАП та застосовано адміністративні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 та 425 гривень.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Статтею 132-1 КУпАП, передбачено, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно п. 2.1(а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що працівник поліції підійшов до водія, представився та роз`яснив водієві його порушення ПДР України. Суть правопорушення полягало у тому, що водій перевозив вантаж, що перевищує габарити, тобто порушено п. 22.5 ПДР України.

Разом із тим, судом встановлено, що інспектором поліції не зупинявся транспортний засіб марки «INTERNATIONAL 9700», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення п. 22.5 ПДР України, тобто за перевезення вантажу, що перевищує габарити. А також, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено допустимими доказами факту порушення позивачем п. 22.5 ПДР України.

З огляду на викладене, суд не вбачає правомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в тому числі посвідчення водія та реєстраційних документів.

Крім того, на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення представник відповідача надав суду відеозапис, з якого судом встановлено, що на відео зафіксовано, що транспортний засіб «INTERNATIONAL 9700», р/н НОМЕР_1 , перебував на території автомобільного ринку у нерухомому стані та здійснювалось вивантаження бетонних плит. А тому, суду неможливо встановити саме місце скоєного правопорушення та самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «INTERNATIONAL 9700», р/н НОМЕР_1 .

Наведене свідчить про неможливість його використання в якості доказу в силу положень ст. 75 КАС України.

До того ж, відповідачем при розгляді справи та винесенні постанов не було ознайомлено, роз`яснено ОСОБА_1 його права визначеними ст. 268 КУпАП, також не роз`яснено позивачу час та місце розгляду справи, та хто розглядає справу, що є грубими порушеннями прав позивача.

Відповідачем не надано належних, допустимих доказів в підтвердження порушення позивачем п. 2.1(а) Правил дорожнього руху України. З цих підстав суд приходить до висновку, що відсутні об`єктивні докази підтверджуючи заперечення відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 126, ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33, 126, 132-1, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 561083 від 21.11.2019, серії ДП18 № 615139 від 21.11.2019, у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ст. 132-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя