Справа № П/320/1044/20
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
12 лютого 2020 року м.Київ № П/320/1044/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльністі та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами до в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виявилась у ненарахуванні та невиплаті йому грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки у 2015-2018 як учаснику бойових дій, передбаченої п.12 ст.12 Закону України №3551-XII та зобов`язання здійснити нарахування й виплату грошової компенсації за невикористані відпустки у порядку та розмірі, запропонованому ним у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161,172 цього Кодексу; подано позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву та приєднані до неї документи, суд констатує їх невідповідність положенням процесуального законодавства, з огляду на що, поданий позов підлягає залишенню без руху із наданням заявникові десятиденного строку з моменту одержання копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання позовної заяви у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням у ній: засобів зв`язку відповідача та адресу його електронної пошти; надання обґрунтованого розрахунку суми, на виплату якої претендує позивач із визначенням всіх її складових. Суд звертає увагу, що розрахунок суми передбачає не перелік сум, які позивач вважає такими, що підлягають виплаті, а математичні дії, в результаті яких визначена величина та характеристики спірної суми; викладення обставин, якими обґрунтовано позов з посиланням на докази, що підтверджують заявлені обставини, в тому числі, коли, ким та у якій якості позивач був залучений до участі в АТО з наданням відповідних документів, до кола яких відноситься і бойове розпорядження Генерального штабу від 31.05.2014 №304/2595; (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять докази про безпосередню участь позивача в АТО); коли та у зв`язку з чим був звільнений у запас та виключений із списків особового складу в/ч; надання доказів про звернення до відповідача за одержанням компенсаційних виплат та рішення відповідача про відмову у здійсненні нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні календарної відпустки із зазначенням тривалості невикористаної відпустки та періодів, в яких така відпустка не була використана та представленням доказів щодо невиплати грошової компенсації; зазначення загального розміру суми грошових виплат при звільненні у розрізі кожної виплати та підтвердження факту одержання коштів (копія відомості, виписка із банківської картки; надходження на р/р позивача) тощо; зазначення розпорядника грошових коштів, який має виплачувати грошову компенсацію, ураховуючи, що в/ч не є таким розпорядником; конкретизації розрахункового періоду, тобто періоду за виключенням святкових та вихідних, днів відпустки та тимчасової непрацездатності позивача за який не була виплачена компенсація; зазначення алгоритму розрахунку суми компенсації; розміру посадового (місячного) окладу (тарифної ставки), установленого позивачеві на момент нарахування компенсаційних виплат; надання відомостей про розмір грошового забезпечення позивача у період з 2015 по 2018 із визначенням помісячних виплат та надання довідки, якими ці виплати підтверджені.

Крім того, як слідує із резолютивної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить здійснити стягнення з 2015, у зв`язку з чим суд звертає увагу, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як убачається з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

До суду з цим адміністративним позовом позивач звернувся 07.02.2020, через п`ять років з моменту виникнення у нього права на звернення до суду, а отже, з пропуском 6-ти місячного строку, визначеного законом, без обґрунтування у позовній заяві причин пропущення строку та зазначення підстав для його поновлення та не надання доказів на підтвердження обставин поважності причин пропуску строку.

Суддя зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Суддя також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, позивач повинен обґрунтувати у заяві про поновлення строку звернення до суду, які обставин непереборної сили заважали йому звернутися вчасно до суду, зокрема, після одержання розрахунку при звільненні, розмір якого не відповідав сумі, встановленої законом.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення права через байдужість до них або небажання дізнатися про наявні права позивача, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, тому заявникові належить окрім заяви про поновлення строку звернення до суду подати докази поважності причин пропуску процесуального строку.

Керуючись статтями 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:
позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.