Справа № 160/12662/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача Єрмолаєва Ю.А.
представника третьої особи Малиняк З.У.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі уточнену заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Дружба" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Перещепинська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
16 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Дружба" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Перещепинська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, у якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
11.02.2020 року до суду надійшла уточнена заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Дружба" про забезпечення позову шляхом:
В заяві про забезпечення позову представник позивача вказав на те, що відповідач незаконно сформував земельні ділянки за вище вказаними кадастровими номерами за рахунок земель колективної власності, як земельні ділянки державної власності та, відповідними наказами за актами приймання - передачі передав більшу частину цих земельних ділянок у комунальну власність третьої особи, а третя особа, в свою чергу, зареєструвала право комунальної власності на частину таких земельних ділянок та розпочала процес розпорядження такими земельними ділянками, що, на думку представника позивача порушує законні права позивача (юридичної особи, яка не припинена), як законного користувача земельними ділянками колективної власності, як на підставі державного акту на право колективної власності на землю серія ДП Нв 000018, зареєстрованому в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №18, так і на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» № 2498-VІІ.
Звернув увагу на те, що позивачем до позовної заяви додано висновок спеціаліста - інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_1 від 08.08.2019р. (кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_1 від 11.12.15р.), за яким підтверджується факт повного чи часткового співпадіння (перетину) сформованих земельних ділянок за зазначеними кадастровими номерами із землями, які 18 лютого 1994 року на підставі рішення №15 від 18.02.1994 року Багатської сільської ради народних депутатів Новомосковського району були передані у колективну власність колгоспу «Дружба» Новомосковського району (державний акт на колективну власність на землю серія ДП Нв 000018, зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №18).
Також, в обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, зокрема, підтверджує, що третьою особою здійснюються дії по розпорядженню спірними земельними ділянками.
На думку представника позивача, склалися обставини, за якими відповідач без припинення права власності чи користування землею позивачем передав третій особі такі земельні ділянки, а третя особа в результаті розпорядження зазначеними земельними ділянками порушує права позивача та може порушити права інших осіб, яким можуть бути надані дозволи на складання документації із землеустрою, передані такі земельні ділянки (або сформовані за рахунок таких земельних ділянок) у власність або у користування, що призведе до подальших звернень до суду чи унеможливить виконання рішення суду.
Отже, представник позивача вважає, що вжиття заходів забезпечення позову необхідно на час до набрання законної сили рішенням в даній справі, оскільки подальший захист, в разі подальшого вчинення дій відповідачем та третьою особою щодо розпорядження та реєстрації права власності на спірні земельні ділянки, стане неможливим і для відновлення порушених прав позивача потрібно буде докласти значних зусиль та витрат.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову.
Представник третьої особи вирішення питання щодо забезпечення позову залишив на розсуд суду. Також пояснив, що на даний час здійснюється перереєстрація земельних ділянок з державної в комунальну власність, та повідомив, що частина земельних ділянок була передана у власність фізичних осіб одночасно з прийняттям масиву земельних ділянок до комунальної власності.
Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до наступного.
Заява про забезпечення позову відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, при наявності двох підстав, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно із частиною 4 статті 150 КАС, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Таким чином, статтею 150 КАС визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Відповідно до ч.1 ст.151 КАС позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 6 ст. 151 КАС, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Суд зауважує, що під час розгляду заяви про забезпечення позову, судом з`ясовано та підтверджено представником позивача, що в наслідок дій відповідача, протиправність яких є предметом розгляду у даній справі, третій особі у справі Перещепинській міській раді Новомосковського району Дніпропетровської області у комунальну власність було передано масив земельних ділянок, які, як стверджує позивач, до теперішнього часу правомірно перебувають у нього в користуванні на підставі державного акту на право колективної власності на землю серія ДП Нв 000018, зареєстрованому в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №18.
При цьому, як було встановлено судом під час судового розгляду, третя особа, реалізуючи власні повноваження, розпочала процес розпорядження вказаними земельними ділянками, зокрема шляхом передачі частини з них у приватну власність фізичним особам.
Предметом позову по справі є правомірність/протиправність дій відповідача щодо формування земельних ділянок за зазначеними вище кадастровими номерами та внесення відомостей до державного земельного кадастру з приводу належності таких земельних ділянок, як земель державної власності.
Оскільки правомірність дій суб`єкта владних повноважень підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що, в даному випадку, позивачем доведено існування реальної загрози завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі, та того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При обранні способу забезпечення позову суд враховує вимоги ч.2 ст.151 КАС України, відповідно до якої суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Також, судом враховано й те, що заявлення вимог щодо невизначеного кола осіб позбавляє можливості встановити співмірність заявлених позовних вимог до заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач.
Окрім того, суд зазначає, що у відповідності до приписів чинного процесуального законодавства, є недопустимим забезпечення адміністративного позову шляхом звуження прав та інтересів третіх осіб. В даному ж випадку, у п. 2 вимог заяви позивач просить накласти заборону, що спрямована до невизначеного кола осіб, а означені заходи забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, фактично виходять за межі позову, що розглядається, та стосуються осіб, які не залучались до участі у справі.
Крім того, суд вважає задоволення вимог п. 1 заяви про забезпечення позову необхідним достатнім захистом інтересів позивача, оскільки умовою внесення будь-яких відомостей (змін відомостей) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно наведених земельних ділянок є прийняття відповідного рішення та вчинення дій щодо розпорядження ними Перещепинською міською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, в той час як судом заборонено третій особі вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельними ділянками за відповідними кадастровими номерами.
Відповідно до ч.1 ст.156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Частиною 8 статті 154 КАС України визначено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Дружба" про забезпечення позову - задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.
Встановити, що визначені судом в даній ухвалі заборони не розповсюджуються на дії Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, припинення, відкладення, зупинення чи інше втручання, в які, відповідно до ч. 6 ст. 151 КАС, не допускається під час вжиття судом заходів забезпечення позову.
Дана ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 14.02.2020 року.

Суддя В.В. Кальник