Справа № 500/2529/19
Суддя: Шульгач Микола Петрович
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2529/19

06 лютого 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді : Шульгача М.П.,

при секретарі: Музиці О. М.,

за участю:

представника відповідача: Смаль Г. Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, а саме просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії Позивачу від 06.11.2018 року та визнати бездіяльність Відповідача, щодо не поновлення його пенсії - протиправною та зобов`язати його вчинити певні дії - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести поновлення та виплату пенсії за вислугою років Позивачу з 07.10.2009 року з її одночасним перерахунком, відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20 лютого 2018 року довірена особа ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про поновлення пенсії ОСОБА_1 , поскільки пенсію припинено йому виплачувати, ще у 2000 році.

Проте відповідач відмовив йому у поновлені пенсії.

Вважає дані дії відповідача незаконними та дискримінаційними, поскільки враховуючи, що Закон про пенсії не містить жодної норми щодо не поновлення пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, та враховуючи, що в силу ст. 5 ч. 2 тільки цим законом визначається коло осіб, які підлягають пенсійному страхуванню - немає жодних сумнівів, що інші закони не можуть виключати з загальної кількості осіб, що мають право на пенсію у відповідності до Закону про пенсії, які б то не було інші категорії громадянам, в тому числі і тих, хто проживає за кордоном! Більш того, якби таке виключення все таки мало місце, то воно б прямо суперечило принципу рівноправності громадян!

Представник позивача в судове засідання не з`явився проте, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що позивачем не надано жодних документів, що підтверджують те, що він проживав саме у місті Тернополі чи Тернопільській області та на момент виїзду з України у 2000 році отримував тут пенсію.

Законом № 2262 встановлено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Позивач просить суд провести поновлення, виплату та перерахунок пенсії згідно вищевказаного Закону, хоча документів, що підтверджують те, що він є громадянином України станом на даний час ним не надано. Крім того в Головному управлінні ПФУ в Тернопільській області відсутня пенсійна справа і будь-які інші документи на позивача ОСОБА_1 про розмір пенсії, вид пенсії, підстави призначення і т.д. тобто неможливо провести таке поновлення і перерахунок.

Просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти:

20 лютого 2018 року довірена особа ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про поновлення пенсії ОСОБА_1 проведення її перерахунку та її виплату, поскільки пенсію припинено йому виплачувати, ще у 2000 році.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 06 листопада 2018 року №8654/03 повідомило позивачу, що його пенсійна справа відсутня у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, а також позивачем не представлено документів, що він являється громадянином України, а тому відмовило йому у поновленні виплати пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262) пенсії звільненим зі служби особам, зазначеним у статті 1 -2 цього Закону, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, не призначаються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пенсії, призначені зазначеним особам в Україні до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV від 09.07.2003 встановлено, що у разі виїзду пансіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пансіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Постановою Кабінету Міністрів України N 1522 від 02.11.2006 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" встановлено, що вона визначає механізм передачі органам Пенсійного фонду України від Міноборони, MBС, МНС, СБУ, Державної податкової адміністрації, Державного департаменту з питань виконання покарань та інших органів, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", функцій з призначення і виплати пенсій (далі - передача функцій з призначення і виплати пенсій).

Згідно вищевказаної Постанови № 1522 передача функцій з призначення і виплати пенсій здійснюється у такій послідовності: 1) органи, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": а) проводять інвентаризацію пенсійних справ та виплатних документів на підставі контрольно-інвентаризаційних відомостей на момент передачі, які складаються в двох примірниках (один примірник передається^ органам Пенсійного фонду України), здійснюють перевірку наявності в пенсійних справах ідентифікаційних номерів осіб згідно з Державним реєстром фізичних осіб- платників податків та інших обов`язкових платежів, про що робиться відмітка в контрольно-інвентаризаційній відомості, форма якої затверджується Пенсійним фондом України; б) складають списки одержувачів пенсій у двох примірниках і після звірення з відомостями на момент передачі з метою виявлення подвійних даних передають один примірник органам Пенсійного фонду України; в) здійснюють за графіками, затвердженими органами Пенсійного фонду України, передачу пенсійних справ та виплатних документів, про що складають акт приймання-передачі за формою, що затверджується Пенсійним фондом України. Разом з пенсійними справами і виплатними документами передається уточнена у процесі інвентаризації електронна база даних про одержувачів пенсій; г) проводять у місячний строк після передачі пенсійних справ та виплатних документів роботу з відновлення пенсійних справ, відсутніх на момент передачі, після чого передають їх органам Пенсійного фонду України; ґ) передають за формою, що затверджується Пенсійним фондом України: інформаційно-довідкову базу даних, систематизовану базу даних законодавчих, інших нормативно-правових актів та документацію, необхідні для забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій; закриті виплатні документи та відомості на виплату пенсії за останніх три роки; архівні пенсійні справи, закриті протягом трьох останніх років;

2) органи Пенсійного фонду України приймають згідно із затвердженими графіками від органів, що здійснюють призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсійні справи, виплатні та інші документи, необхідні для виконання функцій з призначення і виплати пенсій.

Позивач вказує, що виплата пенсії йому припинена ще у 2000 році, а вищевказана Постанова № 1522 прийнята у 2006 році, тому, враховуючи її норму, що передбачала, що до органів ПФУ передаються лише архівні пенсійні справи, закриті протягом трьох останніх років, пенсійна справа позивача не могла бути передана до ГУПФУ в Тернопільській області, а тому відповідач навіть при бажанні виконати дане прохання, його виконати не може так як відсутні будь-які дані про розмір пенсії, вид пенсії, підстави призначення і т.д. тобто неможливо провести таке поновлення і перерахунок.

Законом № 2262 встановлено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

В довідці виданої посольством України в державі Ізраїль від 17 жовтня 2019 року, не вказано які документи підтверджують, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, а тому таке твердження в довідці не є переконливим і не може взятися судом до уваги, так як паспорт громадянина України ним був зданий, ще у 2000 році, а термін дії закордонного паспорту діє до 2008 року, а дані про його реєстрацію як громадянина України в посольстві України в державі Ізраїль відсутні.

Виходячи з вище наведеного суд вважає, що в задоволенні позові слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241- 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Шульгач М.П.

копія вірна

Суддя Шульгач М.П.