Справа № 560/2846/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2846/19

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

11 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року (рішення ухвалено у м.Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не включення в заробітну плату для обчислення пенсії по 2-й групі інвалідності державного службовця, заробітної плати, зазначеної в довідках №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 з 27 лютого 2018 року пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року, виданих Старокостянтинівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з врахуванням виплачених сум.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №75 від 22.08.2019 року, щодо невключення в розрахунок для призначення пенсії державного службовця ОСОБА_2 заробітної плати зазначеної в довідках №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця, призначеної рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 75 від 22.08.2019 року, відповідно до довідок №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року, із врахуванням проведених виплат, починаючи з 26.07.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця, призначеної рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №75 від 22.08.2019р., відповідно до довідок №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018р., із врахуванням проведених виплат, починаючи з 27.02.2018р. В обгрунтування вимог зазначила, що саме 27.02.2018 року вона зверталася до відповідача з заявою про перехід з пенсії по інвалідності, призначеної за Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності як державному службовцю, відповідно до Закону України "Про державну службу". До заяви нею були додані чотири довідки за №№4166/06, 4167/06, 4168/06 4169/06 від 26.02.2018 року, щодо складових заробітної плати, видані за місцем роботи - Староконстантинівським об"єднаним управлінням Пенсійного фонду України. На думку апелянта, зазначеній обставині Відповідачем надана невірна правова оцінка в частині визначення дати перерахунку.

Крім того, апеляційну скаргу подано і відповідачем, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову. Зазначив, що правових підстав для врахування зазначених довідок при обрахунку пенсії 22.08.2019 року у них не було, так як призначення пенсії проводилося на підставі рішення суду від 19.04.2019 року (справа №822/1015/18). Крім того, саме зазначеним рішенням суд першої інстанції відмовив позивачеві у задоволенні позову в частині врахування зазначених довідок про складові заробітної плати. Відмова підтримана постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 року, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Кожною із сторін подані відзиви на апеляційні скарги, за якими, як Позивач так і Відповідач підтримали заявлені у них вимоги, та, відповідно, просили у задоволенні апеляційної скарги (відповідача, позивача) - відмовити, з підстав зазначених кожним в апеляції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Хмельницький окружний адміністративний суд своїм рішенням від 19 квітня 2019 року зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_2 з 27 лютого 2018 року пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці №4166/06 від 26.02.2018 року, з врахуванням виплачених сум.

Позивач оскаржила рішення суду в апеляційному порядку, оскільки суд першої інстанції при вирішенні спору не врахував виплати, зазначені в довідках №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року, але постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач рішення суд виконав, про що свідчить його рішення №75 від 22 серпня 2019 року, а саме: призначено і здійснено нарахування та виплату пенсії по 2-й групі інвалідності на підставі довідки №4166/06 від 26 лютого 2018 року, з урахуванням виплачених сум.

Також встановлено, що Позивач вперше 27.02.2108 року та повторно 26.07.2019 року, зверталася до відповідача із заявами в яких просила врахувати при призначенні їй пенсії по 2-й групі інвалідності як державному службовцю інші виплати з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які зазначені в довідках №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року.

Листом №Д-464/П-0226-04 від 23.08.2019 року відповідач відмовив у проведенні перерахунку розміру пенсії із врахуванням таких довідок.

Відмова мотивована тим, що пенсія призначена на підставі рішення суду згідно довідки №4166/06 від 26.02.2018 року, інші виплати зазначені в довідках №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року при розрахунку пенсії не враховані, оскільки такі довідки не враховані судовим рішенням.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки має право на призначення пенсії державного службовця по інвалідності 2-ї групи в розмірі 60 % суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті рішення №75 від 22 серпня 2019 року про призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року, відповідач взагалі не взяв до уваги довідки №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року, зокрема відповідач не надав правову оцінку змісту таких довідок.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким частково задоволено позов, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 ст.37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами ч.9 ст.37 Закону №3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч.1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Як зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, Позивач вперше, 27.02.2108 року та повторно 26.07.2019 року, зверталася до відповідача із заявами в яких просила врахувати при призначенні їй пенсії по 2-й групі інвалідності як державному службовцю інші виплати зазначені в довідках №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: індексації, матеріальної допомоги на соціально-побутові питання, премії, грошової допомоги до щорічної відпустки, грошової компенсації за невикористану відпустку 2016-2018 років.

Листом №Д-464/П-0226-04 від 23.08.2019 року відповідач на повторне звернення повідомив позивача про виконання рішення суду (№75 від 22 серпня 2019 року) та відмовив у проведенні перерахунку розміру пенсії із врахуванням зазначених довідок.

Відмова мотивована тим, що пенсія призначена на підставі рішення суду згідно довідки №4166/06 від 26.02.2018 року, інші виплати зазначені в довідках №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року при розрахунку пенсії не враховані, оскільки такі довідки не враховані судовим рішенням.

Відповідно до змісту зазначених довідок, на всі види оплати праці які включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов"язкове державне соціальне страхування.

Оригінали довідок знаходяться у пенсійній справі позивача.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що відповідач при прийнятті рішення про призначення позивачу пенсії за рішенням суду взяв до уваги тільки прохання позивача про добровільне виконання рішення суду, фактично проігнорувавши прохання позивача все ж таки взяти до уваги при розрахунку розміру пенсії довідки №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 16 вересня 2014 року (справа № 21-314а14) виснував, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону № 1058-IV та статті 66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» дає підстави вважати, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Зважаючи на те, що цей висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, прийнятий за результатами розгляду справи, фактичні обставини в якій є подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - у справі, що розглядається, спір також стосується включення до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру його пенсії сум виплат, з яких було фактично нараховані та сплачені страхові внески, то висновок суду першої інстанції про те, що індексація, матеріальна допомога на соціально-побутові питання, премія, грошова допомога до щорічної відпустки, грошова компенсація за невикористану відпустку , на які нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, повинні бути включені до складу заробітної плати державного службовця і враховуватись при обчисленні розміру його пенсії, є правильним.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03 липня 2018 року (справа №464/3737/17).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті рішення №75 від 22 серпня 2019 року про призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року, відповідач протиправно не взяв до уваги довідки №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позов помилково зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця, призначеної рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №75 від 22.08.2019р., відповідно до довідок №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018р., із врахуванням проведених виплат, починаючи з 27.06.2019р., а не з часу першого звернення позивача до відповідача - 27.02.2018р. про врахування складових в зазначених довідках.

Так, саме 27.02.2018 року ОСОБА_2 вперше звернулася до відповідача з заявою про перехід з пенсії по інвалідності, призначеної за Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності як державному службовцю, відповідно до Закону України "Про державну службу". На час звернення, до заяви додала чотири довідки за №№4166/06, 4167/06, 4168/06 4169/06 від 26.02.2018 року, щодо складових заробітної плати, які були видані за місцем її роботи - Староконстантинівським об"єднаним управлінням Пенсійного фонду України. Відмова Відповідача, в цілому, була оскаржена до суду. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.04.2019 року Відповідача зобов"язано призначити та здійснити нарахування і виплату відповідної пенсії як державному службовцю у розмірі 60% від заробітку, зазначеного в довідці від 26.02.2018 року №4166/06. Судом апеляційної інстанції, вказане рішення залишено без змін. На його обгрунтування судом було зазначено, що рішення Відповідачем, стосовно включення інших трьох довідок при призначенні пенсії позивачу державного службовця - не приймалося, зазначене питання судом першої інстанції не досліджувалося, правова оцінка не надавалася.

Таким чином, на виконання рішення суду від 19 квітня 2019 року, Відповідачем прийнято рішення №75 від 22 серпня 2019 року про призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року, в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці №4166/06 від 26.02.2018 року, з врахуванням виплачених сум, без врахування складових зазначених в довідках №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року.

З огляду на викладені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, однак вважає, що задля належного захисту прав позивача необхідно змінити абзац третій резолютивної частини оскарженого рішення та викласти його наступним змістом: "зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця призначеної рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №75 від 22.08.2019 року, відповідно до довідок №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року, із врахуванням проведених виплат, починаючи з 27 лютого 2018 року" (часу першого звернення до Відповідача).

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Абзац 2 частини 2 цієї статті Кодексу передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини 4 цієї статті Кодексу зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за необхідне змінити третій абзац резолютивної частини рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії змінити.

Абзац третій резолютивної його частини викласти в новій редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця призначеної рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №75 від 22.08.2019 року, відповідно до довідок №4167/06, №4168/06, №4169/06 від 26.02.2018 року, із врахуванням проведених виплат, починаючи з 27 лютого 2018 року".

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 лютого 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Смілянець Е. С.