Справа № 300/2019/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2019/19 пров. № А/857/374/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Гуляка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року (головуючий суддя Главач І.А., м. Івано-Франківськ, повний текст складено 13.12.2019) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305200/2019/00078 від 23.04.2019 та рішення про коригування митної вартості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС в якому просила визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305200/2019/00078 від 23.04.2019 та рішення про коригування митної вартості №UA305200/2019/00078/2 від 23.04.2019.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305200/2019/00078 від 23.04.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000078/2 від 23.04.2019, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці ДФС України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2334 (дві тисячі триста тридцять чотири) гривні 52 копійки та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року виправлено описку, допущену у тексті рішення суду (вступна та резолютивна частини), зазначивши в абзаці четвертому резолютивної частини розмір судового збору, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці ДФС України на користь ОСОБА_1 « 2334 (дві тисячі триста тридцять чотири) гривні 52 копійки».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Закарпатська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що таке винесено з рушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що 23.04.2019 декларантом (ТОВ «ЗАКАРПАТІНТРЕЙД» подано до митного оформлення митну декларацію №UA 305200/2019/023615 на товар легковий автомобіль НОМЕР_1 ОСТАVІА НОМЕР_2 року виготовлення на адресу громадянки ОСОБА_1 з метою випуску його у вільний обіг. Фактурна вартість товару заявлена за першим (основним) методом - 5200 євро, транспортні витрати (100 євро), а загалом - 5300 євро (159648,15 грн.).

Під час прийняття митної декларації до митного оформлення, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в програмному забезпеченні АСМО «Інспектор» для вказаного транспортного засобу згенеровано числовий індикатор вартості на рівні 10400 євро.

Використання довідкової інформації узгоджується з чинними нормативними документами (у тому числі Методика товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України від 24.11.03 №142/5/2092, наказ ДМСУ від 13.10.2006 №885).

Також, ПКМУ від 12.12.2018 № 1077 «Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 4 червня 2007 р. № 795», передбачено, що під час встановлення значення індикатора ризику використовується інформація спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та пробігу оцінюваного транспортного засобу. Відповідно до вказаної ПКМУ, рішення про проведення перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортних засобів приймається органом доходів і зборів на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Якщо заявлена фактурна вартість оцінюваного транспортного засобу є меншою від встановленого індикатора ризику для такого транспортного засобу, проводиться перевірка достовірності заявленої фактурної вартості такого транспортного засобу.

В рамках виконання митних формальностей, згенерованих АСАУР, посадовою особою було направлено електронний запит до спеціалізованого підрозділу митниці з метою перевірки правильності визначення митної вартості товару.

Для підтвердження митної вартості товару до митного оформлення надано у тому числі: рахунок-фактура від 12.04.2019 № 12; реєстраційні документи на транспортний засіб; калькуляція транспортних витрат від 19.04.2019 № б/н; банківське підтвердження сплати від 12.04.2019 №12042019/236/0010/00064; польська експортна декларація від 18.04.2019 № МRN 19РL402010Е0443001.

Відповідно до рахунку-фактури від 12.04.2019 № 12, оплата фактурної вартості в розмірі 5200 євро здійснюється шляхом переказу на рахунок терміном до 12.04.2019. До митного оформлення декларантом надано банківське підтвердження сплати, відповідно до якого, окрім сплаченої готівки в розмірі 5200 євро, платником сплачено також комісійні платежі в розмірі 170,96 злотих. Разом з цим, вказані комісійні платежі до митної вартості декларантом не були включені в якості однієї з її складових.

Відповідно до ст.58 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої ст.58 МКУ.

Згідно з частиною десятою ст.58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, у тому числі витрати понесені покупцем в якості комісійних платежів.

Таким чином, при визначенні митної вартості товару декларантом не враховано всі складові митної вартості, що свідчить принаймні про, як мінімум, невірно проведений декларантом розрахунок митної вартості товару.

Окрім вказаних розбіжностей, у митного органу також наявна цінова інформація про значно вищу вартість аналогічних товарів, а також стосовно безпосередньо оцінюваного товару, що в сукупності призвело до сумнівів у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості товару.

Відповідно до ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів у тому числі має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

У зв`язку з вищезазначеним, з метою перевірки правильності визначення митної вартості товару, митницею здійснено запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару.

Також, відповідно до частини 5 статті 55 МКУ декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Додаткові документи на запит митниці декларантом надано не було.

У зв`язку з цим, 23.04.2019 митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості UA305000/2019/000078/2. Таким чином, органом доходів і зборів відповідно до частини 6 ст.54 МКУ відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наступних підстав:

невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині наявності всіх складових |митної вартості (не включені комісійні витрати);

неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 цього Кодексу.

Метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) для визначення митної вартості товару при прийнятті вказаного рішення не застосовувався у зв`язку з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву щодо заявленої митної вартості товару. Метод 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та метод 26 (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), метод 2в (на основі віднімання вартості) та 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість)) не застосовувались у зв?язку з відсутністю документально підтвердженої інформації, необхідної для застосування цих методів.

Органом доходів і зборів застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю у органа доходів і зборів відповідної цінової інформації.

Таким чином, при визначенні числового значення митної вартості товару за основу прийнято цінову інформацію (10400 євро), згенеровану АСАУР саме для даного (за унікальним номером кузова) транспортного засобу та вартості транспортування у розмірі 100 євро, відповідно до наявної довідки про транспортні витрати б/н від 19.04.2019. отже, митна вартість товару, визначена за резервним методом у валюті рахунку становить 10500 євро.

Всупереч висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення про коригування митної вартості винесене з дотриманням норм матеріального права.

Підставами для обґрунтованого сумніву митниці у достовірності (дійсності) заявленої вартості було не включення до задекларованої ціни встановлені Митним кодексом витрати складові митної вартості), а саме витрати понесені покупцем в якості комісійних платежів.

Таким чином, у поданих декларантом документах, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності складових митної вартості (комісійні платежі); неподання декларантом додаткових документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 МКУ; невідповідність заявленої митної вартості з ціновою інформацією щодо цього товару, наявною у митного органу (числовий індикатор, згенерований АСАУР саме для даного транспортного засобу).

Як вище вказувалось, після прийняття митної декларації на товар відбулось спрацювання згенерованого автоматичною системою управління ризиками профілю ризику заниження митної вартості товару.

За результатами оцінки ризику у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, у тому числі за результатами контролю із застосуванням СУР, що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, митниці (митні пости) ДФС обирають форми та обсяги митного контролю.

При застосуванні АСМО або іншого ПІК ДФС для митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР формується за допомогою інформаційних технологій, за результатами автоматизованого контролю із застосуванням СУР, а також доповнюється/коригується митницею (митним постом) ДФС за результатами проведення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР шляхом оцінки ризику відповідно до документальних профілів ризику, орієнтувань, переліків індикаторів ризику, методичних рекомендацій, у тому числі за результатами аналізу поданих для митного контролю документів (їх копій), відомостей, результатів застосування технічних засобів митного контролю, а також на підставі вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів.

У даній справі, витребовування додаткових документів, було викликано спрацюванням системи АСАУР. Вказане спрацювання під час митного оформлення не залежить від особистої волі інспектора та має під собою вагоме підґрунтя (як фактичне так і нормативне).

Відповідно до ч. 1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Оскільки подані декларантом документах не містили всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (зокрема, комісійних платежів), та у зв`язку із невідповідністю заявленої митної вартості з ціновою інформацією щодо цього товару, наявною у митного органу (у тому числі числовий індикатор, згенерований АСАУР саме для даного транспортного засобу), метод визначення митної вартості товарів за ціною договору, контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовувався з обґрунтованих причин митним органом було застосовано для визначення митної вартості 6 - резервний метод, у зв`язку із неможливістю застосування попередніх методів.

Посилання позивача на митну вартість яка значно відрізнялась від цінової інформації, яка міститься в базі даних ДФС вказує на ознаки відсутності визначеної Генеральною угодою з тарифів і торгівлі умови повної конкуренції, що вказує на необхідність додаткового обґрунтування заявленої митної вартості. Якщо дійсна вартість може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Таким чином, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару грунтується на дійсній вартості. Зазначене можливо здійснити тільки шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією - рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і інформація про які ретельно перевірялася.

При застосуванні митницею резервного методу норми чинного митного законодавства дотримано у повній мірі, зауваження позивача з цього приводу є необґрунтованими.

Крім того, апелянт зазначає, що коригування митницею заявленої митної вартості за резервним методом відбулося не на підставі інформації цінової інформації з ЄАІС про інші оформлення ідентичних та аналогічних товарів (саме тому в рішенні відсутні посилання на номери та дати митних декларацій), а на підставі цінової інформації (числовий індикатор), згенерованої АСАУР для даного (за унікальним номером кузова) транспортного засобу.

Правовірність вищевказаних дій митниці та зокрема використання цінової бази даних митних оформлень при здійсненні контролю митної вартості підтверджується і судовою практикою Вищого адміністративного суду України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рахунку-фактури №12 від 12.04.2019 ОСОБА_2 придбала на території Республіки Польща у ТОВ «Транс-Лоджістік-Європа» транспортний засіб - легковий автомобіль марки SCODA, модель OCTAVIA, номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1598 см3, 2015 року випуску, за 5200,00 євро. 12.04.2019 позивач сплатила на банківський рахунок одержувача ТОВ «Транс-Лоджістік-Європа» № НОМЕР_4 кошти в р розмірі 5200 Євро на підставі рахунку-фактури №12 від 12.04.2019, що підтверджується банківським підтвердженням оплати №12042019/236/0010/00064 від 12.04.2019.

Декларантом ТОВ «Закарпатінтрейд», в інтересах позивача, подано до Закарпатської митниці ДФС електронну митну декларацію №305200/2019/023615 від 23.04.2019, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме, згаданий вище легковий автомобіль. У зазначеній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість автомобіля), а саме рахунку-фактури №12 від 12.04.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Транс-Лоджістік-Європа», згідно якого позивач придбав автомобіль марки SCODA, модель OCTAVIA, номер кузова НОМЕР_3 , закупівельною ціною 5200,00 євро.

Крім того, декларантом одночасно із митною декларацією було надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначенняя. Зокрема, було надано такі документи: рахунок-фактура №12 від 12.04.2019; реєстраційні документи на транспортний засіб; калькуляція транспортних витрат від 19.04.2019; банківське підтвердження оплати №12042019/236/0010/00064 від 12.04.2019; митна декларація країни відправлення №19PL402010E0443001 від 18.04.2019.

Закарпатською митницею ДФС розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно ч. 3 ст. 53 МК України: висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями; інші документи за бажанням декларанта, які б підтверджували заявлену митну вартість товару. На вказане електронне повідомлення декларант повідомив, що додаткові документи щодо підтвердження митної вартості надати немає можливості.

У зв`язку з наведеним, відповідачем здійснено коригування митної вартості транспортного засобу та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000078/2 від 23.04.2019, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом (код МВВ митного органу 6), у розмірі 10500,00 EUR.

Згідно даного рішення, заявлена митна вартість зазначеного транспортного засобу у розмірі 5200 євро не може бути визнана у зв`язку з наявністю у органу доходів і зборів цінової інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару (АСАУР для транспортного засобу з VIN-кодом TMBJG9NE3G0039748 згенеровано індикатор ризику по вартості на рівні 10400 євро) та неподанням декларантом додаткових документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу. Відповідно до ст. 318 МКУ, для забезпечення здійснення митного контролю органами доходів і зборів використовується єдина автоматизована інформаційна система органів доходів і зборів України. Згідно з положеннями статті 363 МКУ автоматизована система управління ризиками, що застосовується органами доходів і зборів є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи органів доходів і зборів. Аналіз, виявлення та оцінка ризиків з використанням інформаційних технологій у тому числі включають визначення критеріїв із заданими наперед параметрами, використання яких дає можливість здійснювати вибір об`єкта контролю, що становить ризик (індикаторів ризику). Дана система забезпечує визначення однакового обсягу та форм митного контролю товарів, транспортних засобів комерційного призначення незалежно від того, якому органу доходів і зборів подано митну декларацію, для здійснення митних формальностей. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ, органом доходів і зборів здійснено запит додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) інші документи за бажанням декларанта, які б підтверджували заявлену митну вартість товару. Також відповідно до частини 5 статті 55 КМУ декларанту запропоновано провести консультації з метою обгрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Запитувані додаткові документи декларантом надано не було, право на проведення консультації з органом доходів і зборів відповідно до частини 5 ст. 55 МКУ декларант не використав. Метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовувався у зв`язку з наявністю у митного органу обгрунтованого сумніву щодо заявленої митної вартості товару. Метод 2а (за ціною договору) щодо ідентичних товарів) не застосовувався у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичного товару. Метод 26 (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовувався у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібного товар). Метод 2в (на основі віднімання вартості) не застосовувався у зв`язку з відсутністю інформації, необхідної для застосування віднімання вартості. Метод 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість)) не застосовувався у зв`язку з відсутністю інформації необхідної для застосування додавання вартості. Органом доходів і зборів застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю у органу доходів і зборів відповідної цінової інформації, а саме згенерований АСАУР для транспортного засобу з VIN-кодом TMBJG9NE3G0039748 індикатор ризику по вартості на рівні 10400 євро. Отже, митна вартість зазначеного вище легкового автомобіля визначена за резервним методом з урахуванням витрат на транспортування та страхування складає: 10400 євро + 100 євро = 10500.

Відповідач, за результатами розгляду поданої електронної митної декларації №305200/2019/023615 від 23.04.2019 відмовив у митному оформленні (випуску) товарів у відповідності до Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA305200/2019/00078 від 23.04.2019 .

Згідно картки відмови в прийнятті митної декларації, відповідачем відмовлено у прийняті митної декларації з таких причин: «ВМД заповнена з порушенням вимог ПКМУ 574 від 09.06.97. Коригування митної вартості вантажу».

23.04.2019 декларантом ТОВ «Закарпатінтрейд», в інтересах позивача, подано до Закарпатської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA305200/2019/023678 від 23.04.2019. У правому підрозділі графи 43 даної декларації зазначено порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом, а саме 6 (резервний метод), у лівому підрозділі зазначено порядковий номер 1 (за ціною договору (контракту), який використовувався декларантом. У графі 45 «Коригування» зазначена декларантом митна вартість товару 159648,15 (5200 євро (вартість товару) + 100 євро (вартість транспортних витрат і страхування).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно врахував, що згідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 коментованого Кодексу митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 6 статті 257 Митного кодексу України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Положеннями статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).

За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 Митного кодексу України).

Згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як уже зазначалось вище, декларантом ТОВ «Закарпатінтрейд», в інтересах позивача, були надані митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення. Вказані документи були надані в формі оригіналу, належним чином засвідчені печатками відповідних організацій, а їх зміст підтверджував заявлену митну вартість ввізного товару.

Що стосується доводів відповідача, що квитанція №12042019/236/0010/00064 від 12.04.2019 не містить ідентифікуючих даних транспортного засобу, як передбачено пунктом 2 частини 2 статті 53 Митного кодексу України, зокрема VIN коду, то суд першої інстанції правильно вважав, що дана норма не передбачає обов`язкового зазначення VIN коду транспортного засобу, а передбачає зазначення реквізитів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару. Так, з даного платіжного документу вбачається, що грошові кошти в розмірі 5200,00 євро сплачено на підставі фактури №12 від 12.04.2019, ОСОБА_2 . Натомість фактура №12 від 12.04.2019 стосується саме транспортного засобу, митне оформлення якого здійснювалось декларантом та у даній фактурі містяться всі необхідні дані щодо ідентифікації вказаного транспортного засобу, в тому числі і VIN код.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 Митного кодексу України).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 Митного кодексу України).

Декларантом одночасно із митною декларацією було надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення. Наведені документи вказані представником відповідача в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305200/2019/00078 від 23.04.2019 та підтверджують митну вартість автомобіля, марки SCODA, модель OCTAVIA, номер кузова НОМЕР_3 .

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

Згідно частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарівв; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 Митного кодексу України).

Згідно частини 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина 2 статті 58 кодексу).

Відповідно до частини 3 статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Ні в суді першої інстанції, а ні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідачем не надано жодних доказів, які би спростували зміст рахунку-фактури №12 від 12.04.2019, в тому числі будь-які відомості щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу продавцем автомобіля та отримання або не отримання від позивача коштів в сумі 5200,00 євро та/або іншої суми за відчужений вказаний транспортний засіб.

Більше того, позивачем крім рахунку-фактури №12 від 12.04.2019 подавалось і банківське підтвердження оплати №12042019/236/0010/00064 від 12.04.2019, яке, не взяте відповідачем до уваги при визначенні митної вартості товару.

З приводу посилань відповідача щодо невключення декларантом до митної вартості транспортного засобу вартість комісійного платежу в сумі 170,96 злотих, то суд першої інстанції правильно зазначив, що такі доводи не обгрунтовують правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товару №UA305000/2019/000078/2 від 23.04.2019, яким вдвічі збільшено вартість транспортного засобу з 5200,00 євро до 10500,00 євро, що суттєво порушує права позивача.

Згідно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, декларанту відмовлено у митному оформленні з таких причин: «ВМД заповнена з порушенням вимог ПКМУ 574 від 09.06.97. Коригування митної вартості вантажу», однак така причина не покладена в основу оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000078/2 від 23.04.2019.

Також, суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, вірно вважав, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок відповідає і позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305200/2019/00078 від 23.04.2019 та рішення про коригування митної вартості №UA305000/2019/000078/2 від 23.04.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року по справі № 300/2019/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

В.В. Гуляк

повний текст складено 19.02.2020