Справа № 214/223/20
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/223/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання - Єременко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейської роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Терехіної Юлії Сергіївни (м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська 11) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі, -

за участю: позивача - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 17 січня 2020 року, в якій просить суд: визнати протиправними дії інспектора Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Терехіної Ю.С. щодо складання відносно нього постанови серії ЕАК №1952903 від 08 січня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП; скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 08 січня 2020 року інспектором ПП Терехіною Ю.С. у відношенні нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. Із постанови вбачається, що 08 січня 2020 року о 21 год. 30 хв. він керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz 308D, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі в районі пр-ту Миру біля буд.27 в м. Кривому Розі, без увімкнення ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.19.1 ПДР України. Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки фактично ПДР України він не порушував, а дії відповідача при її винесенні були явно протиправними. Так, відповідач при винесенні постанови не встановила всіх фактичних обставин справи, не дослідила їх в повному обсязі, не з`ясувала, чи мало місце вчинення правопорушення взагалі. Інформація, зазначена в постанові, не дає можливості встановити наявність в його діях порушення п.19.1 ПДР України, а лише констатує притягнення до відповідальності. Позивач зазначив, що він офіційно працює водієм автомобіля марки Mercedes-Benz 308D, р/н НОМЕР_1 , та здійснює перевезення пасажирів по маршруту №208 (маршрутне таксі). 08 січня 2020 року о 21 год. 30 хв. він дійсно рухався на вказаному автомобілі по пр-ту Миру в м. Кривому Розі без пасажирів, оскільки вже завершив роботу по маршруту та рухався від заправки до місця постійного паркування транспортного засобу. Рухаючись в темну пору доби, він увімкнув фари ближнього світла разом із протитуманними фарами. В районі пр-ту Миру 27 в м. Кривому Розі його зупинили працівники поліції за начебто рух в темну пору доби без увімкнення ближнього світла фар. Зазначив, що дійсно після виїзду із автозаправки з невідомих для нього причин в автомобілі, яким він керував, вимкнулась права фара ближнього світла, однак ліва фара ближнього світла працювала та була увімкнена. У даному випадку, на його переконання, порушення п.31.4.3 ПДР України він не допускав. Виявлену технічну несправність на місці зупинки він одразу усунув. Із-за достатності світла увімкнених протитуманних фар він навіть не помітив, що в процесі руху на автомобілі вимкнулась ліва фара ближнього світла. Таким чином, умислу на порушення ПДР України у нього не було. На місці зупинки він намагався дати пояснення, але відповідач не вважала це за доцільне. Розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу позивач вважає, що інспектор суттєво порушила його права, не надавши можливості скористатися ними в повному обсязі, проігнорувала порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Також позивач вважає, що під час винесення оскаржуваної ним постанови відповідач незаконно розглянула справу на місці зупинки його автомобіля, в той час як закон дозволяє розглядати справи про адміністративне правопорушення виключно за місцем вчинення, тобто в розумінні ст.276 КУпАП, положень Рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року за місцезнаходженням органу, який уповноважений їх розглядати - в даному випадку по вул. Волгоградська 11 в м. Кривому Розі.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали адміністративного позову 17 січня 2020 року передано в провадження судді Євтушенкові О.І.

Ухвалою суду від 17 січня 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, в порядку ч.4 ст.47 КАС України відповідач - поліцейська полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Терехіна Ю.С. подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю. Відповідач зазначила, що 08 січня 2020 року під час здійснення патрулювання в районі пр-ту Миру в м. Кривому Розі нею було виявлено автомобіль марки Mercedes-Benz 308D, р/н НОМЕР_1 , водія якого рухався в темну пору доби без увімкнення фар у режимі ближнього світла, чим порушив п.19.1 «а» ПДР України. Вона зупинила транспортний засіб з дотриманням вимог закону, відрекомендувалася водієві відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомила причину зупинки, здійснення відеофіксації та попросила пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1 , виконавши вимоги ст.278 КУпАП та роз`яснивши водієві його процесуальні права, визначені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вона перейшла до розгляду справи по суті на місці зупинки транспортного засобу - місці скоєння правопорушення, що не суперечить ч.6 ст.276 КУпАП, Рішенню Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року з урахуванням змін, внесених Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», та характеру здійснення провадження, яке є спрощеним (скороченим). Будь-яких обмежень процесуальних прав водія з її боку не було. Після з`ясування обставин справи та оцінки всіх наявних доказів, вона прийшла до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та винесла постанову. Жодних клопотань з боку позивача під час розгляду справи не надходило. На переконання відповідача, винесена нею постанова є правомірною, обґрунтованою, містить посилання на належні та допустимі докази (відеофіксацію порушення), а факт порушення ОСОБА_1 вимог п.19.1 «а» ПДР України є доведеним. По суті пред`явленням позову позивач має намір спотворити дійсні обставин справи та ухилитись від адміністративної відповідальності за вчинене ним порушення, факт якого є доведеним. Доказів зворотного він суду не надав.

Відповідь на відзив позивач не подав, заяв про надання додаткового строку не подавав.

Присутній в судовому засіданні позивач пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Суду пояснив, що не заперечує, що вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, однак зазначив, що умислу на його вчинення не мав, тобто допустив порушення п.19.1 ПДР України з необережності. Так, приблизно за 4 години до виявленого правопорушення, ним було з`ясовано, що вимкнулась права фара ближнього світла. Не зважаючи на це, він продовжив рух по маршруту за наявності справної лівої фари ближнього світла. Після завершення роботи на маршруті №208, він заїхав на АЗС, після чого прямував до місця постійного паркування транспортного засобу. При виїзді з АЗС ліва фара знаходилась у справному стані. При цьому він не бажає надавати суду докази в підтвердження цих обставин та користуватись своїм процесуальним правом на заявлення клопотання про витребування таких доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від неї суду не надходило.

За даних обставин з метою дотримання розумного строку розгляду справи, позиції позивача, доводів відповідача, викладених у відзиві, суд вважає за можливе справу розглянути без участі відповідача в судовому засіданні.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, пояснення позивача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

08 січня 2020 року поліцейським Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Терехіною Ю.С. винесено постанову серії ЕАК №1952903 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.11). Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 08 січня 2020 року о 21 год. 30 хв. водій автомобіля марки Mercedes-Benz 308D, р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухався по автодорозі в районі пр-ту Миру біля буд.27 в м. Кривому Розі без увімкнення ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.19.1 «а» ПДР України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.2 ст.276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.

Крім того, ч.6 ст.276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці. Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв`язку з положеннями глави 17 КУпАП вказує на неможливість ототожнення понять «місце вчинення адміністративного правопорушення» з місцем розгляду справи «на місці вчинення адміністративного правопорушення», які мають різне цільове спрямування та правовий зміст. Так, в контексті ст.276 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачає її розгляд за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення в межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що також передбачено в п.2.4 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП Терехіною Ю.С. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується оглянутим судом відеозаписом на диску DVD-R.

За даних обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року за №1376, а тому посилання позивача на її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Крім того, доводи позивача про те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними та неаргументованими, оскільки вони ґрунтуються виключно на суб`єктивному тлумаченні рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року та суперечать положенням ст.ст.213, 222, 258, 276 КУпАП, які містять прямий імперативний припис щодо права уповноваженої посадової особи органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення виносити постанову в порядку скороченого провадження.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо суттєвості порушення його прав та створення неможливості їх реалізації в повному обсязі, виходячи з того, що позивачем не зазначено, які саме його права було порушено чи обмежено їх реалізацію з боку відповідача та в чому саме це полягало, враховуючи, що сам факт звернення позивача до суду з даним позовом є наслідком реалізації визначеного саме ст.268 КУпАП права на оскарження ним постанови по справі про адміністративне правопорушення, положення якої інспектором поліції були роз`яснені.

Враховуючи те, що позивачем не зазначено, якими саме діями відповідача порушено його права, в чому полягали такі порушення, з урахуванням встановлення судом обставин винесення відповідачем постанови з дотриманням визначеного законом процесуального порядку, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України суд зобов`язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідно до п.19.1 «а» ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеню освітлення дороги, а також у тунелях на всіх механічних транспортних засобах, що рухаються, повинні бути увімкнені фари ближнього (дальнього) світла фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла увімкнути протитуманні фари.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відео спостереження за дотриманням позивачем ПДР України відповідачем зафіксовано у встановленому законом порядку, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Дослідженням змісту позовної заяви встановлено, що в обґрунтовування вимог неправомірності винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та підстав для скасування позивач зазначає: 1) відсутність належних доказів допущення порушення п.19.1 «а» ПДР України; 2) відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що в провину ОСОБА_1 ставиться керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар саме в темну пору доби. В підтвердження цьому відповідачем надано диск з фрагментами відеозаписів, який суд вважає належним та допустимим доказом, адже на фрагментах чітко видно, як автомобіль позивача рухається по автодорозі по пр-ту Миру в м. Кривому Розі в темну пору доби без увімкнення ближнього (дальнього) світла фар, окрім як з увімкненням протитуманних фар (фрагмент під назвою «факт порушення», час 21.28 год.). Відеозйомка проводилась із салону службового автомобіля відповідача, який в той момент рухався в зустрічному напрямку з автомобілем позивача.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, аналізом наявних доказів, відеозапису, на якому чітко зафіксовано як факт вчинення правопорушення позивачем, так і визнання позивачем вини у його вчиненні в судовому засіданні, суд приходить до висновку про беззаперечність доведення поза розумним сумнівом порушення позивачем п.19.1 «а» ПДР України.

Відтак, при винесені постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем вірно з`ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому ч.2 ст.122 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого правопорушення. При цьому, інспектор знаходилася при виконанні своїх службових обов`язків та оцінивши докази винесла постанову в межах своїх повноважень та у спосіб, встановлений законом.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими нею доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях позивача інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

У свою чергу, використання позивачем протитуманних фар під час руху в темну пору доби не звільняє його від обов`язку, визначеного п.19.1 «а» ПДР України стосовно увімкнення ближнього (дальнього) світла фар в темну пору доби, адже використання протитуманних фар, без ближнього світла, має місце за умов недостатньої видимості незалежно від ступеню освітлення дороги.

Разом з тим суд приймає до уваги пояснення позивача з приводу обізнаності про наявність технічних несправностей в зовнішньому освітленні автомобіля, що свідчить про легковажне ставлення до виконання вимог п.2.3 «а», п.31.5 ПДР України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою, у зв`язку з чим позовні вимоги слід залишити без задоволення повністю, а рішення суб`єкта владних повноважень - без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейської роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Терехіної Юлії Сергіївни про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі - залишити без задоволення.

Постанову серії ЕАК №1952903 від 08 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, винесену поліцейською роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Терехіною Юлією Сергіївною - залишити без змін.

Судові витрати по справі, понесені відповідачем, компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Поліцейська роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Терехіна Юлія Сергіївна, РНОКПП невідомий, адреса робочого місця: вул. Волгоградська 11 , м. Кривий Ріг.

Рішення суду складено, підписано та проголошено 17 лютого 2020 року.

Суддя О.І. Євтушенко