Справа № 320/2575/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2575/19 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

24.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання перерахувати пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 за періоди роботи з 1979 рік по 1987 рік, з 1987 по 1994 рік, з 1994 по 1995 рік, з 1996 по 1998 рік, з 1998 по 1999 рік, з 2000 по 2002 рік.

Позов обґрунтовано тим, що відмова у перерахунку пенсії з врахуванням спірного періоду роботи є протиправною, оскільки записами його трудової книжки підтверджено стаж роботи з шкідливими умовами праці, що становить 21 рік 10 місяців 6 днів (двадцять один рік десять місяців шість днів). Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 позовні вимоги задоволено повністю.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що управління діяло в межах покладених повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Представником дружини позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про правонаступництво ОСОБА_2 у зв`язку із смертю позивача, яке колегія суддів не приймає до уваги, оскільки питання щодо правонаступництва вирішується за окремим клопотанням, поданим відповідно до норм КАС України.

Відповідно до ст.311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 25 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Київській області, із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням періодів роботи з шкідливими умовами праці.

Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України в Київській області (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України Київської області) листом від 22.04.2019 №2769/605 повідомило, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637(зі змінами) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №1). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації відповідно до пункту 9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. За трудовою книжкою зазначену інформацію відстежити неможливо, довідки про пільговий характер робіт в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні. З огляду на вище викладене, для внесення пільгового стажу роботи за списком №2 підстави відсутні.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пільгової пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються, якщо такі особи мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах. Пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції на час набуття права позивача на пенсію) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт і професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. 3 «Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі ХХХІІІ "Загальні професії" (у всіх галузях господарства) передбачені електрогазозварювальники.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 :

1. 1979-1987 рік працював в Радомишльській філії Житомирському Дослідно- Експериментальному Заводу Нестандартизованого Устаткування на посаді газо-електро зварювальника.

2. 1987-1994 рік працював на київському деревообробному заводі на посаді Електро- зварювальника.

3. 1994- 1995 рік працював Київському АО «ОКС» на посаді газо-зварювальника.

4. 1995-1996 рік працював ТОВ «Ногата» на посаді газо-зварювальника.

5. 1996-1998 рік працював філії Київський СВС ЛТД на посаді газо-зварювальника.

6. 1998-1999 рік працював на Промисловому підприємстві «ЗГОДАК-К» на посаді газо-зварювальника.

7. 2000 рік працював ООО «МИП» на посаді газо-зварювальника.

8. 2000-2002 рік працював на Промисловому підприємстві «ЗГОДАК-К» на посаді газо-зварювальника.

Із вище вказаних записів стаж роботи з шкідливими умовами праці становить 21 рік 10 місяців 6 днів (двадцять один рік десять місяців шість днів).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України в Київській області (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України Київської області) неправомірно відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з врахуванням спірного періоду роботи за списком №2, що порушує його право на належну пенсію, яка передбачена законодавством України.

При цьому колегія суддів врахувала правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача щодо зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що усі наведені аргументи апелянта, є такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Згідно частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.11.2019 року актовий запис №459 виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області позивач 08 листопада 2019 року помер.

Частиною 2 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Враховуючи, що судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть позивача у спорі, що не допускає правонаступництва, відбулася після ухвалення такого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 р.- залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель