Справа № 480/3637/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 р. Справа № 480/3637/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 10.10.19 року по справі № 480/3637/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в у Сумській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії з приводу відмови у призначенні та виплаті позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України пенсійне забезпечення, період його роботи з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3, 5 відділу головного метролога, з 20.088.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога в Казенному підприємстві Шосткинський казенний завод "Зірка";

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, з дати звернення за нею, тобто з 18 липня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що досягнувши 52-річного віку, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 13 Закону У країни Про пенсійне забезпечення. Однак, листом від 23.07.2019 № 11755/033-17 ГУПФУ Сумської області відмовило у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періодів його роботи з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990, та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Позивач вважає відмову у зарахуванні до пільгового стажу та призначенні пенсії неправомірною, оскільки має загальний стаж - 30 років 9 місяців 15 днів, з них 11 років 1 місяць 22 дні стажу, що дає право на пільгову пенсію за віком за Списком №1, а тому позовні вимоги мають бути задоволені.

10 жовтня 2019 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, викладене у листі від 23.07.2019 № 11755/033-17.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України пенсійне забезпечення, період його роботи з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3, 5 відділу головного метролога, з 20.088.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога в Казенному підприємстві Шосткинський казенний завод "Зірка".

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, з дати звернення за нею, тобто з 18 липня 2019 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувативказанерішення та прийнятинове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається те, що судом першої інстанції неповно досліджено матеріали справи. Стверджує, щоперіоди роботи позивача з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3, 5 відділу головного метролога, з 20.08.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога в Казенному підприємстві Шосткинський казенний завод "Зірка", не можуть бути зараховані до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України пенсійне забезпечення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.07.1985 по 18.10.1985 та з 20.01.1988 по 19.08.1990 працював на КП ШКЗ Зірка та виконував роботи у технологічному процесі виробництва порохів, піроксиліну та колоксиліну (цехи № 2, № 3, №5), а саме:

- з 25.07.1985 по 18.10.1985 та з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2,3 відділу головного метролога;

- з 20.08.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога.

Даний факт підтверджується копією трудової книжки (а.с. 16-18), а також довідками КП ШКЗ Зірка від 12.04.2017 № 130, від 12.04.2017 № 131 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 25, 26).

У довідці від 12.04.2017 № 130 зазначено, що виконання позивачем робіт у технологічному процесі виробництва порохів, піроксиліну та колоксиліну (цех № 3, 5, 2) за посадами слюсар КВПтаА з обслуговування цехів № 3, 5 відділу головного метролога та слюсараКВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3 відділу головного метролога передбачено Списком № 1 розділу IX підрозділу 4, на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

У довідці від 12.04.2017 № 131 зазначено, що виконання позивачем робіт у технологічному процесі виробництва порохів (цех № 5) за посадами слюсар КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога передбачено Списком № 1 розділу IX підрозділу 3, код КП54в на підставі постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

У зв`язку із досягненням 52-річного віку, позивач звернувся до відповідача з заявою від 18.07.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах, зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 13 Закону У країни Про пенсійне забезпечення (а.с. 21).

Однак, листом від 23.07.2019 № 1755/033-17 (а.с. 22) позивача було повідомлено, що керуючись п.п.1 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування управління відмовляє у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1. Загальний стаж позивача становить 30 років 9 місяців 15 днів. Зазначено, що згідно найменування структурних підрозділів з урахуванням реорганізації на КП ШКЗ Зірка, відділ головного метролога є окремим структурним підрозділом, у якому відсутнє виробництво продуктів, передбачених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділом IX підрозділом 4 та Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділом IX, підрозділом 3.

Не погодившись із зазначеною відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача з приводу відмови у призначенні та виплаті позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд першої інстанції виходив з того, що самі по собі дії щодо складання такого рішення не створюють для позивача жодних правових наслідків. В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ в Сумській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, викладене у листі від 23.07.2019 № 11755/033-17, зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального стажу позивача, що дає право на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення, період його роботи з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3, 5 відділу головного метролога, з 20.088.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога в Казенному підприємстві Шосткинський казенний завод "Зірка" та зобов`язання ГУПФУ в Сумській призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення, з дати звернення за нею, тобто з 18 липня 2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що у пенсійного органу були відсутні підстави для не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на КП ШКЗ Зірка з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990, необхідності вийти за межі позовних вимог для повного та ефективного захисту прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, слугували висновки відповідача про те, що згідно найменування структурних підрозділів з урахуванням реорганізації на КП ШКЗ Зірка, відділ головного метролога є окремим структурним підрозділом, у якому відсутнє виробництво продуктів, передбачених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділом IX підрозділом 4 та Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділом IX, підрозділом 3, а тому підстави для зарахування даного періоду до пільгового стажу відсутні.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України Про пенсійне забезпечення) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. а ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах пенсія мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року): чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно із ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами п.п. 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок від 12.08.1993 №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992.

Відповідно до підрозділу 3 розділу ІХ постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах, що був чинний на період 1986-1992 роки, до Списку №1 відносяться рабочие и инженерно-технические работники, заняте полный рабочий день в цехах и производствах инициирующих взрывчатых веществ, капсюльных пиротехнических и дымовых составов, полуфабрикатов для них и огнесмесей.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними в матеріалах справи довідками КП ШКЗ Зірка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.04.2017 № 130, від 12.04.2017 № 131, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.07.1985 по 18.10.1985 та з 20.01.1988 по 19.08.1990 працював на КП ШКЗ Зірка та виконував роботи у технологічному процесі виробництва порохів, піроксиліну та колоксиліну (цехи № 2, № 3, №5), а саме: з 25.07.1985 по 18.10.1985 та з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2,3 відділу головного метролога; з 20.08.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога (а.с. 25, 26).

Колегія суддів зауважує, що оскільки, позивач згідно з трудовою книжкою рахувався за відділом головного метролога, який не відноситься до переліку виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, то його право на таку пенсію було підтверджено довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.04.2017 № 130, № 131, оскільки позивач фактично працював на виробництві вибухових, ініціюючих речовин, порохів та спорядження боєприпасів, а саме виконував роботи у технологічному процесі виробництва порохів, піроксиліну та колоксиліну (цехи №№ 2, 3, 5).

Даний факт, також, підтверджується особовими рахунками за 1985, 1988-1990 роки (а.с. 43-54), наказом по підприємству від 29.09.1994 № 411 "Про затвердження переліку професій та посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 27-30), наказом від 17.07.1990 № 520 "Про проходження практики та підвищення кваліфікації" (а.с. 31-32).

Переліком робіт, професій і посад, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення по цехам заводу Зірка (додаток до наказу № 411 від 29.09.1994), прямо передбачено, що посада слюсаря КВПтаА по обслуговуванню цехів № 2, 3, 5 та слюсаря КВПтаА по обслуговуванню цеху № 5 відділу головного метролога відноситься до роботи у шкідливих умовах праці, що надає право на призначення пільгової пенсії.

При цьому, під виробництвом слід розуміти виготовлення передбаченої списками продукції незалежно від того, зайняте виготовленням цієї продукції підприємство в цілому, або ж тільки цех, дільниця, відділення тощо.

Так, затвердженими директором КП ШКЗ Зірка найменування структурних підрозділів з урахуванням реорганізацій на підприємстві (а.с. 23-24), в цехах, в яких позивач був зайнятий повний робочий день, займалися наступними виробництвами:

- цех № 2 - виробництво димного пороху, вогнепровідного шнура та утилізації боєприпасів;

- цех № 3 - виробництво піроксиліну та колоксиліну;

- цех № 5 - виробництво пороху,

що відноситься до виробництва вибухових, ініціюючих речовин, порохів та споряджень боєприпасів.

Штатними розписами ШП ШКЗ Зірка, затвердженими директором КП ШКЗ Зірка (а.с. 33-35, 36-37, 40-42), у відділі головного метролога лабораторії фізико-хімічних вимірів передбачена посада слюсаря КВПта А цехів № 1, 2, 3, 5 з повного тривалістю робочого дня, і саме на цій посаді позивач працював у вищезазначені періоди часу.

До основного окладу позивача нараховувалась у повному обсязі кількість відпрацьованих годин, як доплата за роботу у шкідливих умовах, що підтверджується копіями розрахункових листів, в яких зазначені конкретні суми щомісячних нарахувань за роботу у шкідливих умовах праці за кодуванням 020 (а.с. 43-54).

Згідно із пунктом 6 Роз`яснення Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України від 10.05.1994 №01-3/406-02-2, якщо в списках № 1 і 2 зазначені виробництва без переліку професій і посад, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі працівники цих виробництв незалежно від назви професії або посади, яку вони займають.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача достатнього пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 із зменшенням віку, а подані позивачем документи у повному обсязі надавали змогу встановити даний факт та призначити пенсію за віком, з урахуванням пільгового стажу.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, викладене у листі від 23.07.2019 № 11755/033-17, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені пенсійним зконодавством України, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності прийняття зазначеного рішення.

Доводи апелянта про наявність підстав для не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на КП ШКЗ Зірка з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Так, безпосередня та фактична роботи в шкідливих умовах - в цехах № 2, 3, 5 заводу «Зірка» з ремонту та обслуговування контрольно- вимірювальних приладів та автоматики, підготовки та здавання для перевірки приладів СВК (сигналізатори вибухонебезпечних концентрацій) виключно безпосередньо у цехах, де є легкозаймисті рідини та пари коллокселіну, у виробництві порохів, піроксиліну та колоксиліну (цех № 2, 3, 5), що відноситься до виробництва вибухових, ініціюючих речовин, порохів, речовин та спорядження боєприпасів, як то передбачено підрозділом 4 розділу IX «Производство взрывчатых, инициирующих веществ, порохов и снаряжений боеприпасов» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, та підрозділом 3 розділу IX «Производство взрывчатых, инициирующих веществ, порохов и снаряжений боеприпасов» поз. 54в, затвердж. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, підтверджується первинними документами по підприємству особовою карткою ФТ-2, особовими рахунками за 1985, 1988- 14990, книгами наказів по підприємству, наказами про атестацію робочих місць № 411 від 29.09.1994 р., журналами обліку пільгового стажу з 01.08.1993р.

Підрозділом 4 розділу IX «Производство взрывчатых, инициирующих веществ, порохов и снаряжений боеприпасов» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, та підрозділом З розділу IX «Производство взрывчатых, инициирующих веществ, порохов и снаряжений боеприпасов» поз. 54в, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, передбачені «Рабочие, руководители и специалисты, занятые полный рабочий день в технологическом процессе и на ремонте при отработке и производстве указанных продуктов (за исключением работников, занятых на изготовлении металлических оболочек для воспламенителей)».

Головним чинником для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є виконання працівником роботи на протязі повного робочого часу в шкідливих умовах, а не підпорядкування слюсаря КПВ та А відділу головного метролога, як окремого підрозділу заводу «Зірка», на які вказує апелянт.

Роз`ясненням Державного комітету СРСР по труду і соціальним питанням № 5 від 28.02.1991 року «О порядке применения Списков № 1 и № 2 производств, работ, профессий должностей и показателей, которые дают право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях, утверджденных постановленим Кабинета Министров СССР от 26.01.1991 г. № 10» прямо підтверджує те, що слюсарі КВПіА користуються правом на пільгову пенсію:

- пунктом 5 передбачено, що «Работникам специализированных предприятий, организаций, цехов, участков и других структурних подразделений (ремонтних, ремонтно- строительных, монтажных и др.), занятым полный рабочий день непосредственно в производственных цехах, отделениях и на участках на работах, в профессиях и должностях, льготные пенсии следует назначать по соответствующим разделам Списков № 1 и № 2, как и работникам производственных структурних подразделений.

В этих случаях стаж, дающий право на льготное пенсионное обеспечение, исчисляется по общим правилам, если работники специализированных предприятий, организаций, цехов и других структурних подразделений постоянно заняты на работах, дающих право на эту льготу (пункт 3 настоящего разъяснения). Если же указанные работники постоянно на этих работах не заняты, специальный (льготный) стаж исчисляется по фактически отработанному времени».

- пунктом 15 даного роз`яснення передбачено, що «если в Списках № 1 и 2 предусмотрены слесари, електрики (категория робочих), электрослесари и электромонтеры без указания характера выполняемой ими работы, то рабочие этих профессий пользуются правом на льготную пенсию не зависимо от того, заняты они ремонтом или обслуживанием оборудования в данном производстве».

- Відповідно до положень п. 5 роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України № 01-3/406-02-2 від 10.05.1994 р. працівникам спеціалізованих підприємств, організацій, цехів, дільниць та інших структурних підрозділів (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятих повний робочий день безпосередньо у виробничих цехах, відділеннях і на дільницях на роботах, в професіях і на посадах, передбачених Списками для даного виробництва, пільгові пенсії призначаються за відповідними розділами Списків № 1 і № 2 як працівникам виробничих структурних підрозділів. Пунктом 6 вказаного роз`яснення передбачено, що якщо в Списках № 1 і № 2 зазначені виробництва без переліку професій і посад, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі працівники цих виробництв незалежно від назви професії або посади, яку вони займають.

Відповідно до пункту 6 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. за № 383 працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін..), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за процесіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Таким чином, колегія суддів відхиляє наведені доводи відповідача та вказує на необхідність зарахувати періоди роботи на КП ШКЗ Зірка з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990 року до пільгового стажу позивача.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, викладене у листі від 23.07.2019 № 11755/033-17.

Відповідно до ст.22 КонституціїУкраїни права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року, кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

В справі «East/WestAllianceLimited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточно рішенням в судовому провадженні (рішення від 09 грудня 2010 року у справі Буланов та Купчик проти України, від 13.02.2011 року у справі Чуйкіна проти України).

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 наголосив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п.9 абз.10).

Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Зважаючи на природу та підстави даного спору та, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення, період його роботи з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3, 5 відділу головного метролога, з 20.088.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога в Казенному підприємстві Шосткинський казенний завод "Зірка", та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, з дати звернення за нею, тобто з 18 липня 2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 по справі № 480/3637/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко