Справа № 200/907/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р. Справа№200/907/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправним та скасування рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 326 від 20.12.2019 року про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року на посаді учня підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком 28.10.2019 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 326 від 20.12.2019 року про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року на посаді учня підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком 28.10.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду заяви відповідачем було прийнято рішення № 326 від 20.12.2019 року про відмову у призначенні пенсії, яким до пільгового стажу не зараховано період роботи на ВП «Шахта «Калинівська - Східна» ДП «Макіїввугілля» з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року на посаді учня підземного з ремонту гірничих виробок по тарифній ставці та з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді гірника підземного з ремонту гірничих виробіток, та до страхового стажу з 01.01.1998 року по 11.02.1998 року у колгоспі «Правда» Ясинуватського району, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, відповідно трудова книжка позивача містить усі необхідні записи що підтверджує пільговий характер робіт у спірний період. У зв`язку з викладеним позивач вважає прийняте рішення протиправним та таким, що порушує його законні права.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що позивач звернувся до управління із заявою від 28.10.2019 року № 662 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач зазначає, що при розгляді наданих позивачем документів для призначення пенсії виявлено, що заявником була надана довідка про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 4560 від 30.09.2019 року, довідка виходів в шахту № 4561 від 30.09.2019 року, довідка про перейменування та реорганізацію підприємства № 4293 від 13.09.2019 року, видані підприємством, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р, знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі. Крім того, відповідач вказує на те, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь який акт, рішення, документ, виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. В зв`язку з чим надані позивачем вищенаведені документи не підлягають реєстрації та виконанню. Відповідач зазначає, що з цих підстав до пільгового стажу позивача не були враховані періоди роботи у ВП «Шахта «Калинівська - Схід» ДП «Макіїввугілля»: з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року на посаді учня підземного з ремонту гірничих виробок по тарифній ставці; з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді підземний з ремонту гірничих виробок. Також, відповідач посилається на те, що у зв`язку з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.01.1998 року по 11.02.1998 року у колгоспі «Правда» Ясинуватського району, оскільки відсутні встановлені та фактично відпрацьовані трудодні та печатка на них. Відповідач зазначає, що загальний страховий стаж позивача складає 34 роки 7 місяців 1 день, пільговий стаж 1 рік 10 місяців 29 днів. Відповідач посилається на те, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу відповідачем було прийнято рішення № 326 від 20.12.2019 року про відмову в призначенні пенсії. Враховуючи вищевикладене відповідач вважає, що приймаючи спірне рішення діяв у межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, а представник відповідача просив розглядати справу без його участі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 7-8).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з с. Верхньоторецьке до АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 23.12.2019 року № 1421- (а.с. 9).

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою № 662 про призначення пенсії за віком, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 86).

До заяви про призначення пенсії були надані наступні документи: заява про призначення пенсії, паспорт та ідентифікаційний код, трудова книжка, військовий квиток НОМЕР_3 від 17.10.1980 року, довідка про перейменування та реорганізацію колгоспу № 33 від 21.10.2019 року, архівні довідки про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з ДП «Торецьквугілля» № 16/1011-1 від 23.10.2019 року, № 16/1011-2 від 23.10.2019 року, № 16/1011-3 від 23.10.2019 року, № 16/1010 від 23.10.2019 року; накази про прийняття на роботу та звільнення з ДП «Торецьквугілля» № 16/983-1 від 17.09.2019 року, № 19/893-2 від 17.09.2019 року, № 16/893-3 від 17.09.2019 року, довідка виходів в шахту ДП «Торецьквугілля» № 16/895 від 17.09.2019 року, довідка про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 4560 від 30.09.2019 року, довідка виходів в шахту № 4561 від 30.09.2019 року, довідка про перейменування та реорганізацію підприємства № 4293 від 13.09.2019 року, які видані ВП «Шахта «Калінівська -Східна» ДП «Макіїввугілля».

20 грудня 2019 року Ясинуватським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 326 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с. 10-11).

У спірному рішенні відповідач посилався на те, що розглянувши наданий гр. ОСОБА_1 пакет документів виявлено, що заявником була надана довідка про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 4560 від 30.09.2019 року, довідка виходів в шахту № 4561 від 30.09.2019 року, довідка про перейменування та реорганізацію підприємства № 4293 від 13.09.2019 року, видані підприємством, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р, знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі.

Згідно п. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь які органи. Їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльності вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт рішення, документ. Виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Такі документи не підлягаю реєстрації та виконанню. Саме тому, до пільгового стажу. Відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не враховано періоди роботи у ВП «Шахта «Калинівська - Східна» ДП «Макіїввугілля»: з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року на посаді учня підземного з ремонту гірничих виробок по тарифній ставці; з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді підземний з ремонту гірничих виробок.

Також було прийнято рішення про не зарахування до страхового стажу періодів роботи, у зв`язку з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 року, а саме: з 01.01.1998 року по 11.02.1998 року у колгоспі «Правда» Ясинуватського району, у зв`язку з відсутністю встановлених та фактично відпрацьованих трудоднів та печатки на них.

Загальний страховий стаж заявника, відповідно наданих документів, склав 34 роки 7 місяців 1 день, пільговий стаж склав 1 рік 10 місяців 29 днів.

За таких обставин, відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Згідно наданих документів заявник буде мати право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 1 рік, а саме 02.09.2021 року.

Не погодившись з рішенням Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637.

Так, згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 встановлено, що позивач 23.09.1983 року прийнятий на роботу на Шахту ім. ХХV з`їзду КПРО Макіївське виробниче об`єднання виробку вугілля «Макіїввугілля» учнем гірником по ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем в шахті; 07.01.1984 року переведений гірничим по ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем в шахті

Як встановлено з трудової книжки позивач у спірні періоди працював на посаді «гірничим по ремонту гірничих виробок».

Суд звертає увагу, що Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список N 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

Підрозділом 1 розділу І Списку № 1 затверджено, що всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземної телефонного зв`язку і т. д.).

Отже професія позивача «гірничим по ремонту гірничих виробок» входить до переліку професій визначених Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого Постановою СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Враховуючи, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача у період з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року та з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року підтверджується наявними записами у копії трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 .

Відповідач у рішенні про відмову в призначенні пенсії, як на підставу не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року та з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на підприємстві ВП «Шахта «Калинівська Східна» ДП «Макіїввугілля» посилається на те, що надані позивачем довідка про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 4560 від 30.09.2019 року, довідка виходів в шахту № 4561 від 30.09.2019 року, довідка про перейменування та реорганізацію підприємства № 4293 від 13.09.2019 року, видані підприємством, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р, знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі, а отже відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними.

З цього приводу суд зазначає наступне.

До матеріалів справи позивачем долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 4559 від 30.09.2019 року, видану ВП «Шахта «Калінівська Схівдна» ДП «Макіїввугілля», відповідно до якої встановлено, що позивач у період з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року працював за професією учня гірника по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею з тарифною ставкою підземного робочого, що передбачена Списком 1 розділу 1 підрозділу 1 Постанови СРСР № 1173 від 22.08.1956 року; з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді гірника по ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем в шахті, що передбачено списком розділу 1 підрозділу 1 Постанови СРСР № 1173 від 22.08.1956 року (а.с. 14).

Згідно довідки про спуски виїзди в шахту № 4562 від 30.09.2019 року, виданої ВП «Шахта «Калінівська Схівдна» ДП «Макіїввугілля» встановлено, що позивач здійснював спуску в шахту у спірний період (а.с. 15).

Відповідно до довідки № 4297 від 13.09.2019 року, виданої ВП «Шахта «Калінівська Схівдна» ДП «Макіїввугілля», встановлено, що у зв`язку з реорганізацією вугільної промисловості шахта ім. ХХV з`їзду КПСС виробничого об`єднання «Макіїввугілля» перейменовано: шахта «Бутівська» виробничого об`єднання «Макіїввугілля» наказ Державного комітету України по вугільній промисловості № 45 від 05.05.1992 року, Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Бутовская» дочірнє підприємство Державної холдингової компанії «Макіїввугілля» наказ МУП України № 140 від 11.04.1997 року, відокремлений підрозділ «Шахта «Бутовська» Державного підприємства «Макіїввугілля» наказ Мінтопенерго України № 22 від 23.01.2003 року, виробничий підрозділ «Шахта «Бутовская» Державного підприємства «Макіїввугілля» наказ № 68 від 30.05.2005 року. З 01.05.2017 року відповідно до наказу від 11.04.2017 року № 94 ДП «Макіїввугілля» архівні документи ОП «Шахта «Бутовская» передані на зберігання в ВП «Шахта ім. В.І. Леніна», з 01.07.2017 року відповідно до наказу ДП «Макіїввугілля» від 28.06.2017 року № 153 та акту приймання передачі від 29.06.2017 року № 1 архівні документи ВП «Шахта «Бутовська» передана на зберігання в ВП «Шахта «Калиновська - Східна» (а.с. 16).

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на неможливість врахування вищезазначених документів, оскільки видані підприємством,що зареєстровано на підконтрольній українській владі території.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Приписами частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач вчиняв якісь дії для перевірки інформації зазначених у довідках наданих позивачем.

Також, суд звертає увагу, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Крім того, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Отже, державні органи повинні приймати документи, видані окупаційною владою, у тих випадках, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Суд зазначає, що законодавством на сьогоднішній день не врегульовано порядок надання та використання інформації, яка необхідна для підтвердження позивачем права на призначення пенсії коли доступ у позивача до такої інформації відсутній з причин, що не залежать від його волі.

Тобто через законодавчу прогалину не забезпечується захист прав громадян, які, незважаючи на втрату житла та інших соціальних благ, разом з членами своєї родини переїхали на іншу територію України з метою продовжити працювати на благо України.

Фактично склалася ситуація, за якої позивач змушений нести відповідальність за бездіяльність органу законодавчої влади.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року на посаді учня підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля.

Суд зазначає, що спірне рішення № 326 відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком від 20 грудня 2019 року, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком 28.10.2019 року, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного Фонду України повторно розглянути заяву № 662 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 28.10.2019 року з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині про визнання протиправним та скасування рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 326 від 20.12.2019 року про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року на посаді учня підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного Фонду України повторно розглянути заяву № 662 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 28.10.2019 року з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 630,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 326 від 20.12.2019 року про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року на посаді учня підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, зобов`язання Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком 28.10.2019 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 326 від 20.12.2019 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 23.09.1983 року по 06.01.1984 року на посаді учня підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля, з 07.01.1984 року по 26.10.1984 року на посаді підземного з ремонту гірничих виробок у ВП Шахта Калинівка - Східна ДП Макіїввугілля.

Зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного Фонду України повторно розглянути заяву № 662 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 28.10.2019 року з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (м-н Гідростроітелів, буд. 12, смт. Очеретине, Ясинуватський район, Донецька область, 86020, ) судовий збір в розмірі 630 (шістсот тридцять) гривень 60 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 19 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська