Справа № 420/6061/19
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6061/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Сидорівського С.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» про визнання протиправним та скасування рішення № 46298605 від 04.04.2019 року та зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва до первісного стану, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» - Мельник Тетяни Іванівни, індексний номер рішення: 46298605 від 04.04.2019 року про реєстрацію змін до розділу щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером:101, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати ОСОБА_1 провести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 а до первинного стану відповідно до договору купівлі-продажу № 741 від 21.06.2017 року.

Ухвалою від 21.10.2019 року Одеським окружним адміністративним судом дану справу залишено без руху.

30.10.2019 р. (вх. № 40225/19) позивач надав до суду заяву про усунення недоліків, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 04.11.2019 року Одеським окружним адміністративним судом провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

09.12.2019 року (вх. № 46461/19) представником позивача до канцелярії суду подано уточнену позовну заяву.

21.01.2020 року (вх. № 2661/20) представником позивача до канцелярії суду подано заяву про відкладення розгляду справи.

21.11.2019 року (вх. № 43794/19) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

18.12.2019р. ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, у зв`язку з залученням до участі у справі другого відповідача, розпочато розгляд справи спочатку.

20.12.2019 року (вх. № 48702/19) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про долучення матеріалів до справи.

28.12.2019 року (вх. № 50000/19) представником управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

09.01.2020 року (вх. № 928/20) представником управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

17.01.2002 року (вх. № 2034/20) представником КП «Агенція реєстраційних послуг» до канцелярії суду подано письмові пояснення.

04.02.2020 року (вх. № ЕП/1123/20) представником позивача до канцелярії суду подано заву про ознайомлення з матеріалами справи.

13.02.2020 року (вх. № 6535/20) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Ухвалою від 17.02.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , гр.. ОСОБА_1 фактично виконуються будівельно-монтажні роботи з реконструкції нежитлової будівлі із збільшенням об`єму та геометричних розмірів будівлі, шляхом влаштування металевих колон, монолітного поясу, монтажу металевих балок та перекриття із залізобетонних плит.

При цьому, в порушення норм чинного законодавства України, без документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, державним реєстратором - Мельник Т.І . зареєстровано зміни до об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером: 101, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.

У судове засідання 13.02.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином та завчасно, від позивача та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження, від інших сторін по справі жодних клопотань про розгляд справи без участі або перенесення судового засідання на іншу дату до суду не надходило..

Згідно ч.1 ст.205 КАСУ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.9 ст.205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1. ч.1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Одеському окружному адміністративному суду.

Як зазначено в позовній заяві, відповідно до ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 554, на підставі наказу начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/1ДАБК від 02.01.2019 року та виявлення факту самочинного будівництва (службова записка № 01-18/309и/в від 24.05.2019р.) проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, ОСОБА_1 , за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 .

31.05.2019 Управлінням державної архітектурно-будіельного контролю ОМР проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 а, в результаті якої встановлено здійснення ОСОБА_1 робіт із реконструкції без оформлення дозвільних документів, чим порушено пункт 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт.

За результатами перевірки складено: акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 31.05.2019 року №001000; протокол про адміністративне правопорушення від 31.04.2019 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 31.05.2019 року (а.с.29-53).

Зазначеним приписом від 31.05.2019 зобов`язано ОСОБА_1 усунути виявлене порушення до 31.07.2019 шляхом виготовлення дозвільних документі або приведення до первинного стану.

Окрім цього, 20.06.2019 Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю ОМР складено постанову по справі про адміністративне правопорушення №489/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн (а.с.58-61).

15.08.2019 Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю ОМР було здійснено позапланову перевірку об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 а з метою перевірки виконання ОСОБА_1 вимог припису від 31.05.2019.

За результатами перевірки встановлено, що вимоги припису від 31.05.2019 не виконано, як наслідок складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 001469, яким зафіксовано порушення п.п. «а», «б» п. 3, ч.3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 3 та п. 11 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» за № 553 від 23.05.2011 року (а.с. 67-83).

Також 15.08.2019 Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю ОМР складено протокол про адміністративне правопорушення від 15.08.2019 року (а.с.84-87).

Окрім цього 10.09.2019 Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю ОМР винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №671/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. (а.с.91-94).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2017 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з частиною 1 статті 41Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (суб`єктами містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено у Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 (далі - Порядок №533).

Пунктом 2 зазначеного Порядку №553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Вказаним Порядком №553 визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Так, відповідно до пункту 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку №553, плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Пунктом 16 зазначеного Порядку №533 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 17 Порядку №553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з пунктом 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Виходячи з аналізу наведених правових положень, суд дійшов висновку про те, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2019 позивачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, ОСОБА_1 , за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 .

У ході перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме встановлено факт виконання будівельних робіт без дозвільних документів, про що було зафіксовано в акті від 31.05.2019р. та видано припис про усунення виявлених порушень від 31.05.2019р.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Разом з цим, відповідно до частин четвертої, сьомої статті 376 Цивільного кодексу України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

Отже, об`єкти будівництва є самочинними у випадках наявності однієї із вказаних умов: збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; збудовані або будуються без належно затвердженого проекту; збудовані або будуються з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеної Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», встановлено визначення таких понять як нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, реставрація, капітальний ремонт.

Відповідно до п. 3.2. ДБН А. 2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Пунктом 3.21. ДБН А. 2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» встановлено, що реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукту, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частини (за умови автономності).

Відповідно до статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ДСТУ-Н.Б.В. 1.2.-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» даний об`єкт будівництва/реконструкції відноситься до категорії об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Відповідно до п.1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Вимогами статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011р. встановлено, що право на виконання підготовчих та будівельних робіт, на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), надається після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт до органів архітектурно-будівельного контролю.

Згідно інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівельних об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо реєстрації документів, які дають право на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 а.

Тобто, ОСОБА_1 здійснюється самовільна реконструкція нежитлової будівлі із збільшенням об`єму та геометричних розмірів будівлі, шляхом влаштування металевих колон, монолітного поясу, монтажу металевих балок та перекриття із залізобетонних плит за адресою: м . Одеса, вул. Миколаївська дорога, 243а., без отримання дозвільних документів.

Згідно ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_1 привести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 а до первинного стану відповідно до договору купівлі-продажу № 741 від 21.06.2017 року.

Щодо похідної позовної вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 внесено зміни від 04.04.2019 року - збільшено загальну площу (кв.м.): 151,5 змінено на Загальне площа (кв.м.): 266.9, державний реєстратор - Мельник Тетяна Іванівна на підставі висновку, серія та номер: 2430110, виданий 29.03.2019 року, видавник: ТОВ «АБТІ» та технічного паспорту, серія та номер: бн, виданий 29.03.2019р., видавник: ТОВ «АБТІ» (а.с. 16-21).

Як вже було встановлено, судом, замовником будівництва проведено реконструкцію об`єкта розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а, без отримання дозвільних документів, зі збільшенням загальної площі шляхом надбудови додаткового поверху, в результаті чого утворився об`єкт відмінний від того, який зареєстрований 28.03.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ержавна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Однак, в порушення вказаних норм, без документу, що відповідно до чинного законодавства України засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, державним реєстратором - Мельник Т. І . зареєстровано зміни до об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером: 101, що свідчить про відсутність правових підстав на вчинення вказаних реєстраційних дій.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» - Мельник Тетяни Іванівни, індексний номер рішення: 46298605 від 04.04.2019 року про реєстрацію змін до розділу щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером:101, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не понесено, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6; ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни (місцезнаходження: 65059, м. Одеса, просп. Адміральський, 33А, оф. 502; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (місцезнаходження 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» (місцезнаходження: 65059, м. Одеса, просп. Адміральський, 33А, оф. 502; ) про визнання протиправним та скасування рішення № 46298605 від 04.04.2019 року та зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва до первісного стану - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» - Мельник Тетяни Іванівни, індексний номер рішення: 46298605 від 04.04.2019 року про реєстрацію змін до розділу щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером: 101, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 провести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 а до первинного стану відповідно до договору купівлі-продажу № 741 від 21.06.2017 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 17.02.2020 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.