Справа № 500/1996/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 500/1996/19 пров. № 857/13573/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Довгої О.І. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Голованов С.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС в Тернопільській обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.11.2019р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрополіс» до Державної податкової служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДПС в Тернопільській обл., про визнання бездіяльності протиправною, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Подлісна І.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12 год. 13 хв. 05.11.2019р., м.Тернопіль; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 11.11.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

30.08.2019р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Агрополіс» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача Державної фіскальної служби /ДФС/ України, що полягає у незабезпеченні збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість /ПДВ/ значення суми цього податку, на яку ТзОВ «Агрополіс» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних /ЄРПН/, на величину суми 139315 грн. 36 коп.; зобов`язати відповідача ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми ПДВ, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, на величину суми 139315 грн. 36 коп.; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ДФС України понесені судові витрати (а.с.4-10, 62-63).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с.59).

Протокольною ухвалою суду від 22.10.2019р. в порядку ст.52 КАС України допущено заміну відповідачів їх правонаступниками Державною податковою службою /ДПС/ України та Головним управління /ГУ/ ДПС у Тернопільській обл. (а.с.78-80, 81-82).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.11.2019р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність відповідача ДПС України, що полягає у незабезпеченні збільшення у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми цього податку, на яку ТзОВ «Агрополіс» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, на величину суми 139315 грн. 36 коп.; зобов`язано відповідача ДПС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми ПДВ, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, на величину суми 139315 грн. 36 коп.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ДПС України понесені судові витрати в розмірі 3842 грн. сплаченого судового збору (а.с.97-100).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржили відповідачі ДПС України та ГУ ДФС у Тернопільській обл., які покликаючись неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.106-108, 153-155).

Вимоги апеляційних скарг обґрунтовують тим, що приписами п.3 постанови КМ України № 569 від 16.10.2014р. «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» постановлено ДФС та Державній казначейській службі забезпечити здійснення заходів, необхідних для запровадження з 01.01.2015р. системи електронного адміністрування ПДВ, зокрема відкриття до 25.12.2014р. Державною казначейською службою у зазначеній системі рахунків платникам ПДВ, що зареєстровані платниками такого податку згідно із поданим до 15.12.2014р. ДФС реєстром таких платників.

Цією ж постановою затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, який визначає механізм: відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування ПДВ; особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі; а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

При цьому, пунктом 13 цього Порядку передбачено, що ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Проте, нормами Податкового кодексу /ПК/ України та вищевказаного Порядку не визначено строки врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника, що свідчить про відсутність протиправної бездіяльності з боку ДПС України.

Наведена обставина не була врахована судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення; судом не надано оцінки зазначеному аргументу відповідача.

Позивачем ТзОВ «Агрополіс» скеровано до апеляційного суду відзиви на апеляційні скарги ДПС України та ГУ ДПС у Тернопільській обл., в яких останній вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.132-135, 178-180).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційні скарги в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ТзОВ «Агрополіс» () перебуває на обліку в органах ГУ ДПС у Тернопільській обл. як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /ЄДРПОУ/ та є платником ПДВ (а.с.27-33).

23.04.2018р. згідно протоколу загальних зборів ТзОВ «Золота нива» () було прийняте рішення про припинення останнього шляхом приєднання до ТзОВ «Агрополіс», внаслідок чого 22.04.2019р. в ЄДРПОУ вчинено запис про припинення юридичної особи за номером запису 1000084, що підтверджується Описом (реєстраційний номер справи: 1_636_000084-58, код: НОМЕР_1 ) (а.с.26).

Відповідно до передавального акту ТзОВ «Золота нива», затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТзОВ «Золота нива» від 31.08.2018р., все майно, всі права та зобов`язання, в тому числі, які оспорюються, переходять до правонаступника, а саме ТзОВ «Агрополіс» (а.с.18-25).

Правонаступництво підтверджується статутом ТОВ «Агрополіс», який затверджено протоколом загальних зборів учасників від 10.04.2019р. (а.с.12-16, 34-37).

Таким чином, ТзОВ «Золота нива» передало ТзОВ «Агрополіс» суму, на яку останнє має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у ЄРПН, у розмірі 139315 грн. 36 коп., що підтверджується Витягом щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ № 4707995 від 04.11.2018р. (а.с.38).

На підставі наведеного, позивачем в складі податкової декларації з ПДВ за IV квартал 2018 року подано Додаток 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)», р/н квитанції від 26.02.2019р. (а.с.41-43).

Заповнивши «Заяву платника податку, що є правонаступником платника податку, якого реорганізовано (подається у складі податкової декларації з податку на додану вартість після узгодження реєстраційної суми за результатами документальної перевірки контролюючим органом)», позивач у додатку Д4 просив відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 ПК України реєстраційну суму (SНакл) платників податку, яких реорганізовано, використати під час обрахунку реєстраційної суми (SНакл) ТзОВ «Агрополіс» в загальній сумі 139315 грн. 36 коп. (а.с.39-40).

Відповідно до результатів документальної перевірки задекларовані показники (SНакл) реорганізованого платника податків ТзОВ «Золота нива» підтверджено, про що вказано в Акті перевірки №2628/19-00-14-01/30811482 від 22.12.2018р.

У таблиці 6 Д4 податкової декларації з ПДВ за IV квартал 2018 року наведена інформація про реорганізоване підприємство, правонаступником якого стало ТзОВ «Агрополіс», з обсягом його реєстраційної суми (SНакл), та реквізитами відповідного документу, складеного за результатами документальної перевірки контролюючих органів, а саме Акту перевірки № 2628/19-00-14-01/30811482 від 22.12.2018р.

Одночасно, ТзОВ «Золота нива» відображено в таблиці 4 Додатку 4 «Заява платника податку, що реорганізується (подається у складі податкової декларації з податку на додану вартість за останній звітний (податковий) період)» до Податкової декларації з ПДВ за останній звітний період (IV квартал 2018 року), суму, яка використовується під час обрахунку реєстраційної суми (SНакл) правонаступника (ТзОВ «Агрополіс») 139315 грн. 36 коп., р/н квитанції від 08.11.2018р. (а.с.46-47, 48).

Незважаючи на подану ТзОВ «Агрополіс» заяву платника податку, що є правонаступником платника ПДВ, якого реорганізовано, а також на ту обставину, що ТзОВ «Золота нива» було припинене 23.04.2019р., реєстраційну суму (SНакл) реорганізованого підприємства не враховано в реєстраційній сумі (SНакл) останнього в системі електронного адміністрування ПДВ.

По причині наведеного, ТзОВ «Агрополіс» неодноразово зверталось до ДФС України та її територіальних підрозділів про надання роз`яснень щодо процедури переходу та фактичного терміну відображення в системі електронного адміністрування ПДВ сум, на які ТзОВ «Агрополіс», яке є правонаступником реорганізованого платника податків, має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування (а.с.49-50, 51-55).

У своїх листах № 2508/6/99-00-04-02-04-15 від 19.09.2019р. та № 2333/6/99-00-04-02-04-15 від 19.09.2019р. ДПС України підтверджує право підприємства, як платника ПДВ, зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, як єдиного правонаступника. Проте, тривають роботи з доопрацювання системи електронного адміністрування ПДВ в частині автоматичного збільшення реєстраційної суми SНакл правонаступника на значення суми SНакл платника, реорганізованого шляхом приєднання, злиття, поділу (а.с.64-65, 66).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що як ТзОВ «Золота нива», так і ТзОВ «Агрополіс» вжиті всі необхідні дії, які передбачені чинним законодавством, для передачі від реорганізованого платника податків до правонаступника суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування.

Зауваження щодо порядку формування вказаної суми та її розміру - 139315 грн. 36 коп. у відповідачів є відсутніми.

Водночас, незважаючи на викладені обставини, відповідачем ДПС України допущено протиправну бездіяльність та обрано відповідний спосіб захисту платника ПДВ шляхом зобов`язання відповідача ДПС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми ПДВ, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ст.200-1 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, відповідно до п.200-1.3 ст.200 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

еНакл = еНаклОтр + еМитн + еПопРах + еОвердрафт - еНаклВид - еВідшкод - еПеревищ, де:

еНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

еМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України, крім сум податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником;

еПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах «а» - «в» пункту 200-1.2 цієї статті.

еОвердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

еНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

еВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

еПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Сума еНакл платника, реорганізованого шляхом приєднання, злиття, перетворення, сформована на момент державної реєстрації припинення юридичної особи, використовується під час обрахунку суми еНакл правонаступника такого платника податку.

Згідно з п.14 Порядку оформлення та подання податкової звітності, затв. наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016р. «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», за наявності у платника податку, який реорганізується, суми від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, вказаний платник податку має право подати заяву про перенесення такої суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника (таблиця 2 додатка 2). Така заява подається у складі податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку.

У разі підтвердження контролюючим органом за результатами документальної перевірки сум від`ємного значення правонаступник реорганізованого платника податку подає у складі податкової декларації з податку за звітні (податкові) періоди після такого підтвердження заяву про перенесення суми від`ємного значення реорганізованого платника податку до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду (таблиця 3 додатка 2).

За наявності у платника податку, який реорганізується, суми, обчисленої відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 розділу V Кодексу (еНакл), такий платник податку має право подати заяву про використання такої суми під час обрахунку суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 ст.200-1розділу V Кодексу (еНакл), правонаступника (таблиця 5 додатка 4). Така заява подається у складі податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку.

У разі підтвердження контролюючим органом за результатами документальної перевірки суми, обчисленої відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 розділу V Кодексу (еНакл), правонаступник реорганізованого платника податку подає у складі податкової декларації з податку за звітні (податкові) періоди після такого підтвердження заяву про використання суми, обчисленої відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 розділу V Кодексу (еНакл), реорганізованого платника податку (таблиця 6 додатка 4) під час обрахунку суми, обчисленої відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 розділу V Кодексу (еНакл), такого правонаступника.

На виконання наведених норм ТзОВ «Золота нива» подано 28.09.2018р. останню податкову декларацію з ПДВ за ІІІ квартал 2018 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4), в якій вказало про використання суми еНакл в розмірі 139315 грн. 36 коп. під час обрахунку суми еНакл правонаступником ТзОВ «Агрополіс» (таблиця 5 додатка 4).

22.12.2018р. податковим органом проведено перевірку ТзОВ «Золота нива», за результатами якої складено Акт перевірки № 2628/19-00-14-01/30811482, яким підтверджено наявність у ТзОВ «Золота нива» суми, обчисленої відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 ПК України, еНакл в розмірі 139315 грн. 36 коп.

В свою чергу, правонаступником ТзОВ «Агрополіс» подано податкову декларацію з ПДВ за IV квартал 2018 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) в якій вказало про використання суми еНакл в розмірі 139315 грн. 36 коп. реорганізованого платника ТзОВ «Золота нива» (таблиця 6 додатка 4).

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що реорганізованим ТзОВ «Золота нива» і його правонаступником ТзОВ «Агрополіс» дотримано всіх процесуальних дій, які передбачені чинним законодавством, для передачі від реорганізованого платника податків до правонаступника суми, на яку останній має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування.

Водночас, незважаючи на вжиті заходи, реєстраційну суму (еНакл) реорганізованого підприємства, правонаступником якого є ТзОВ «Агрополіс», не враховано в реєстраційній сумі (еНакл) останнього в системі електронного адміністрування ПДВ.

Пунктом 13 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затв. постановою КМ України № 569 від 16.10.2014р., встановлено, що ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Таким чином, в силу наведених норм система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні, а саме на рівні ДПС України, а відтак саме на цьому рівні відбуваються всі дії, пов`язані з перенесенням, відображенням (збільшенням) та автоматичним обчисленням реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули, зафіксованої п.200-1.3 ст.200-1 ПК України та п.9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затв. постановою КМ України № 569 від 16.10.2014р.

Звідси, на відповідача ДПС України покладається обов`язок щодо забезпечення збільшення у системі електронного адміністрування ПДВ суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

Звідси, незабезпечення збільшення у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми ПДВ, на яку TзОB «Агрополіс» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, на суму 139315 грн. 36 коп., вірно розцінено судом першої інстанції як протиправна бездіяльність.

Частиною другою ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Poland № 30210/96).

Обираючи правильний спосіб захисту порушених прав позивача колегія суддів виходить з того, що у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При цьому, застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для збільшення у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми ПДВ, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, на величину суми 139315 грн. 36 коп.

Наведені обставини встановлені під час судового розгляду; судом перевірені вичерпні мотиви відповідачів та проаналізовано дотримання позивачем усіх інших умов для отримання ним спірного збільшення у системі електронного адміністрування ПДВ значення наведеної суми ПДВ.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача ДПС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми ПДВ, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, на величину суми 139315 грн. 36 коп.

За усталеною судовою практикою дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Стосовно доводів, наведених в апеляційних скаргах, колегія суддів зазначає, що Правила функціонування системи електронного адміністрування ПДВ регулюються ст.200-1 розділу V ПК України та регламентуються Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, зат. постановою КМ України № 569 від 16.10.2014р.

Пунктом 200-1.1 ст.200-1 розділу V ПК України визначено, що системи електронного адміністрування ПДВ забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в ЄРПН;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках у СЕА ПДВ;

реєстраційної суми;

інших показників, які згідно з вимогами п.34 підрозділу 2 розділу XX ПК України враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною п.200-1.3 ст.200-1 розділу V ПК України.

Детальний порядок обрахунку реєстраційної суми та її складових наведено у п.9 вказаного Порядку.

Згідно з п.п.13 і 14 цього Порядку ДПС України автоматично обчислює реєстраційну суму.

При обрахунку реєстраційної суми враховуються дані із зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до них, митних декларацій, аркушів коригування і додаткових декларацій, а також податкової звітності з ПДВ.

Враховуючи викладене, величина кожного показника повинна формуватися автоматично (тобто, негайно) та змінюватися у міру надходження до системи електронного адміністрування ПДВ інформації, зокрема, щодо зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, розрахунків коригування до них, митних декларацій та аркушів коригування до них, додаткових декларацій, зарахованих на рахунок у системи електронного адміністрування ПДВ коштів, поданої податкової звітності та іншої інформації, визначеної п.200-1.3 ст.200-1 розділу V ПК України, яка впливає на показники складової формули.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянтів, які наведені у поданих ними апеляційних скаргах, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянтів ДПС України та ГУ ДПС у Тернопільській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційні скарги на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС в Тернопільській обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.11.2019р. в адміністративній справі № 500/1996/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на апелянтів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 19.02.2020р.