Справа № 428/9070/19
Суддя: Мінаєв І. М.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 428/9070/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.

за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в місті Слов`янську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Луганській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

09 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області суду із адміністративним позовом про скасування постанови поліцейського, мотивуючи свої вимоги порушенням такими протиправними діями суб`єкта владних повноважень його прав та законних інтересів щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 27.09.2019 р. справу передано на розгляд Слов`янському міськрайонному суду Донецької області за підсудністю, матеріали справи надійшли до суду 20.01.2020 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що 31.07.2019 р. приблизно об 11-00 год. він рухався по вул.Богдана Ліщини у м.Сєвєродонецьк. Однак, він не здійснював жодних маневрів (перестроювання, повороту, розвороту), не зупинявся та не починав рух, тому й обов`язку подавати сигнали світловими покажчиками повороту у нього не виникло, адже він рухався прямо головною дорогою у крайній лівій смузі руху, смугу руху також не змінював. У постанові не зазначено яким саме чином він змінював напрямок руху, немає відомостей про здійснення фото-, відеофіксації. Зазначає, що поліцейським всупереч положенням ст.276 КУпАП та рішенню Конституційного Суду України розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення поліцейський не надав, протокол про адміністративне правопорушення не склав, тому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач у судове засідання не з?явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до положень ч.9 ст.205 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об?єктивно оцінивши докази, надані позивачем та відповідачем, суд встановив наступне.

Постановою від 31 липня 2019 року серії ЕАВ № 1380705 до водія транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf Plus, державний номер НОМЕР_1 , 31 липня 2019 року о 10 годині 46 хвилин у м.Сєвєродонецьк по вул.Богдана Ліщини, 2, порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 та не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив п.9.2 б ПДР (а.с.12).

Частиною другою статті 122 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Дорожній знак 5.16 "напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно п.9.2 б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: залишити рішення суб?єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Як зазначає позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, поліцейським незаконно було розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. Оцінюючи доводи позивача в цій частині, суд виходить з наступного.

Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Таким чином, аналізуючи зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом.

Після ухвалення 26 травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" за № 596 - VІІІ, відповідно до п.38 ч.1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі". Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належить зокрема адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компентенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.2 ст.122 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. Враховуючи вищенаведене, доводи позивача у цій частині суд визнає безпідставними. Посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, обґрунтовуються розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу, тому також судом до уваги не приймаються.

Однак, як зазначає позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, поліцейським його дії було безпідставно кваліфіковано за ч.2 ст.122 КУпАП. Оцінюючи доводи позивача в цій частині, суд виходить з наступного.

Так, позивачем не оспорюється, що 31.07.2019 року о 10 год. 51 хв. він керував автомобілем Volkswagen Golf Plus, державний номер НОМЕР_1 , по вул.Богдана Ліщини у м.Сєвєродонецьку. Однак, позивач зазначає, що він не подав сигнал світловим покажчиком повороту, оскільки ані повороту, ані розвороту, ані перестроювання не здійснював, і відповідно, обов`язку подати відповідний сигнал світловим покажчиком повороту у нього не виникло.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, виражена у альтернативній формі декількох діянь, серед яких зокрема порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 1380705 від 31.07.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він не ввімкнув покажчик повороту при перестроюванні.

Відповідно до положення ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем жодних доказів на спростування доводів позивача суду не надано.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та обґрунтованості заявленого позову ОСОБА_1 в частині необхідності скасування постанови.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду було встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, суд вважає необхідним постанову скасувати з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст.288 КУпАП.

Керуючись статтями 122, 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 1380705 від 31.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв