Справа № 758/16137/16-а
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, Центральне ОУПФ) про:

- визнання неправомірними дій Центрального ОУПФ щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Донецької області № 18-57-1545 від 07.07.2016 року про заробітну плату по посаді старшого прокурора відділу прокуратури Донецької області;

- зобов`язання Центрального ОУПФ здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із розрахунку 90% місячного заробітку по посаді старшого прокурора відділу прокуратури Донецької області відповідно до довідки прокуратури Донецької області № 18-57-1545 від 07.07.2016 року, без обмеження максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії з 11.10.2016 року.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 10.04.2017 року позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 року апеляційну скаргу Центрального ОУПФ задоволено - рішення Подільського районного суду міста Києва від 10.04.2017 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 року за виключними обставинами, в якій останній просив:

- допустити заміну первинного відповідача у справі - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

- скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 року у справі №758/16137/16-а та прийняти нову, якою залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 10.04.2017 року з урахуванням ухвали Подільського районного суду міста Києва від 13.09.2018 року - без змін;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступник Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві) надати у місячний строк до суду першої інстанції звіт про виконання постанови щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років із розрахунку 90% місячного заробітку на посаді старшого прокурора відділу прокуратури Донецької області відповідно до довідки прокуратури Донецької області №18-57-1545 від 07.07.2016 року, без обмеження максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 11.10.2016 року.

В обґрунтування вимог заяви Позивачем вказано, що при ухваленні постанови від 23.04.2018 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на час прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 року №1013, з прийняттям якої ОСОБА_1 пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на момент його звернення до Центрального ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії, положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсії, втратили чинність. Положеннями ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII передбачено, що умови і порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак на момент звернення Позивача до Відповідача із заявою про її перерахунок відповідних порядку та умов визначено не було.

Разом з тим, ОСОБА_1 наголошує, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Указаним рішенням, на переконання Позивача, підтверджено його право на перерахунок пенсії у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013, що вказує на обґрунтованість рішення суду першої інстанції. При цьому, ОСОБА_1 наголошує, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII у первинній редакції без будь-яких обмежень.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 року відкрито провадження за вказаною заявою, встановлено строк для подачі заперечень на заяву до 31.01.2020 року, витребувано справу з Подільського районного суду міста Києва та призначено заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05.02.2020 року, яке було відкладено на 12.02.2020 року у зв`язку з ненадходженням справи до суду, а у подальшому - на 17.02.2020 року через тимчасову непрацездатність судді-доповідача.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у своїх поясненнях просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. Свою позицію, з посиланням на постанову Верховного Суду у справі №804/3790/17, обґрунтовує тим, що рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено у самому рішенні. Відтак, оскільки за рішенням Конституційного Суду України положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами визнано неконституційним саме з 13.12.2019 року, то воно не може поширювати свою дію на правовідносини, які виникли до набрання ним чинності.

У судовому засіданні Заявник доводи заяви підтримав та просив її вимоги задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні її без задоволення з підстав необґрунтованості.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (визнано неконституційним) положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, судова колегія у контексті чинного правового регулювання, вважає помилковим з огляду на таке.

У резолютивній частині згаданого рішення Конституційним Судом України встановлено порядок його виконання, за яким положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення; ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції, якою було регламентовано умови і порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

Частиною 2 статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.12.2019 року у справі №825/1022/17.

Отже, на момент прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013, із прийняттям якої ОСОБА_1 пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на момент звернення останнього до Центрального ОУПФ, була чинною ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII у редакції Закону України № 76-VIII від 28.12.2014 року, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки приписи ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII у первинній редакції відновили свою дію лише з 13.12.2019 року, то прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)2019 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки.

Крім іншого, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що аналіз змісту положень п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України свідчить, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

У межах даної справи рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Аналогічна позиція щодо застосування приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.12.2019 року у справі №808/2492/18.

Відповідно до ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви з огляду на відсутність обставин, які в силу ст. 361 КАС України вважалися б виключними.

Крім того, встановлена вище відсутність підстав для перегляду постанови суду апеляційної інстанції за виключними обставинами унеможливлює встановлення судового контролю за виконання даного судового рішення, про що у своїй заяві просив Позивач.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст ухвали складено та підписано « 17» лютого 2020 року.