Справа № 160/1860/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 лютого 2020 року Справа 160/1860/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковська О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.07.2017 №405 «Про притягнення підполковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності»;

- скасувати результати службового розслідування, як такого, що було проведене з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частинами 1 та 2 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Проте, до матеріалів позовної заяви позивачем не додано копію паспорта громадянина України, що не дає можливості суду встановити наявність у позивача адміністративної процесуальної дієздатності.

Статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви, пунктом 2 частини 5 якої передбачено, що в позовній заяві, зокрема, зазначаються номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України та офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Проте, в порушення зазначеної норми Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов не містить даних щодо номеру та серії паспорта позивача, а також в позові відсутня офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти відповідача.

Згідно пунктів 6, 7 та 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві також зазначаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися , а також власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, в порушення вказаних положень Кодексу адміністративного судочинства України позов не містить зазначеної інформації.

Також, згідно частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги. В той же час, частиною 4 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Донецького обласного військового комісаріату від 30.07.2017 №405 «Про притягнення підполковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності» та в позовній заяві зазначає про неможливість його надання оскільки відповідачем оскаржуваний наказ позивачу не направлявся.

Однак, суд зазначає, що саме на позивача покладено обов`язок надання до суду доказів, якими він обгрунтовує свої позовні вимоги. Проте, позивач не надав суду докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно частин 1 та 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач в позовній заяві зазначає, що дізнався про своє порушене право 24.09.2019 під час доведення йому під особистий підпис наказу Дніпропетровського ОТЦК та СП від 24.09.2019 №481, проте з позовом до суду звернувся 17.02.2020, тобто поза межами строку, визначеного частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Одночасно з поданням позову, позивачем подано заяву про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду, яка обгрунтована тим, що недотримання строків зумовлено бездіяльністю відповідача, а тому строки пропущено, на його думку, з незалежних від нього обставин.

Проте, суд вважає таку заяву позивача необгрунтованою, оскільки останнім не надано до суду жодних доказів бездіяльності відповідача в період з 24.09.2019 (з дати коли, на думку позивача, він дізнався про своє порушене право) до дня подання позовної заяви до суду.

Інших доказів та обгрунтувань неможливості звернення позивача до суду в межах, визначених законом строків, відповідна заява не містить.

Таким чином, суд доходить висновку про необгрунтованість та недоведеність підстав поважності пропуску строку звернення до суду, а тому заява про поновлення строку, з наведених в ній обставин, задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 79, 122, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, шляхом надання до суду:

- належним чином завіреної копії паспорта ОСОБА_1 ;

- позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням відомостей, визначених пунктами 6, 7 та 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- належним чином завіреної копії оскаржуваного наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.07.2017 №405 «Про притягнення підполковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності» або доказів, які б підтверджували здійснення позивачем усіх залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу;

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначеннях інших обставин поважності причин пропуску строку звернення до суду та докази поважності такого пропуску.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маковська