Справа № 420/5302/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5302/19

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Дата і місце ухвалення: 25.11.2019р., м.Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 24.08.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надати позивачу наступну публічну інформацію: клопотання, заяву чи інший документ, згідно якого було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0060;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надати позивачу наступну публічну інформацію: клопотання, заяву чи інший документ, згідно якого було надано дозвіл на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0060 та площею 0,3 га, на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:005:0101 та :02:005:0104.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо ненадання обґрунтованої відповіді по суті на інформаційний запит ОСОБА_1 від 24.08.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Волинській області розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 24 серпня 2019 року, зареєстрований у Головному управлінні Держгеокадастру у Волинській області 27.08.2019 року за вх. №ПІ-65/0/4-19, та надати обґрунтовану відповідь по суті. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 02.01.2020 року Головне управління Держгеокадастру у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на не правильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до не правильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що запитувана ОСОБА_1 інформація належить до документації із землеустрою, тоді як п.1 ч.8 ст.38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що право на отримання засвідчених копій документів Державного земельного кадастру щодо документації, на підставі якої внесені відомості до Поземельної книги на земельну ділянку, мають особи, яким належить речове право на цю земельну ділянку. ОСОБА_1 не являється такою особою, а тому не наділена правом на отримання засвідчених копій документів Державного земельного кадастру.

Також, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що запит позивача належить до запиту на публічну інформацію. Запит Старікової ОСОБА_2 В ОСОБА_3 був оформлений в порядку Закону України «Про звернення громадян», а не в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації». Судом не враховано, що запит позивача не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 26.05.2011 року №1434/5.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області інформаційний запит, який зареєстровано у відповідача за вх. №ПІ-65/0/4-19 від 27.08.2019 року, в якому просила надати:

- клопотання, заяву чи інший документ, згідно якого було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0060;

- клопотання, заяву чи інший документ, згідно якого було надано дозвіл на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0060 та площею 0,3 га, на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:005:0101 та :02:005:0104.

У відповідь на вказаний запит Головне управління Держгеокадастру у Волинській області направило на адресу ОСОБА_1 лист від 30 серпня 2019 року за вих.№ПІ-65/0-68/0/63-19, в якому зазначило, що надання відомостей, з документації із землеустрою, що включена до державного фонду документації із землеустрою, є адміністративною послугою, яка входить до переліку адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центри надання адміністративних послуг згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 року №523 «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг». Разом з тим, згідно ст. 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр», право на отримання засвідчених копій документів Державного земельного кадастру та витягів з них мають, щодо документації, на підставі якої внесені відомості до Поземельної книги на земельну ділянку, - особи, яким належить речове право на цю земельну ділянку.

Не погоджуючись з вищевказаною відповіддю відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом, вимоги якого обґрунтовувала тим, що при розгляді її запиту Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області порушено ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», якою, серед іншого, передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , виходив з того, що відповідачем не було надано ОСОБА_1 відповіді на її запит. За висновками суду першої інстанції, з наданого Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області позивачу листа «Щодо розгляду запиту» від 30 серпня 2019 року за вих.№ПІ-65/0-68/0/63-19 не вбачається конкретної обґрунтованої відмови чи іншої вмотивованої відповіді ОСОБА_1 щодо надання запитуваних нею копій документів. Даний лист носить інформативний характер, а не вирішує питання по суті. При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що запит позивача був оформлений в порядку Закону України «Про звернення громадян», оскільки не відповідає змісту та формі для подання запиту на отримання публічної інформації, зазначивши, що надісланий ОСОБА_1 запит відповідає вимогам ч.5 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації, серед іншого, зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частиною 2 статті 19 Закону передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно ч.1, ч.4 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Тобто, позивач у порядку, визначеному Законом, є запитувачем інформації та наділений правом одержувати публічну інформацію, яка знаходиться у володінні відповідних розпорядників, а Головне управління Держгеокадастру у Волинській області є розпорядником інформації, отже, зобов`язане надавати таку інформацію за запитами на інформацію.

При цьому, у відповідності до ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Отже, за змістом наведених статей можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Визначальним для публічної інформації є те, що вона є заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Як вбачається зі змісту направленого ОСОБА_1 запиту до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області позивач просила надати інформацію щодо підстав надання дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0060 та щодо надання дозволу на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0060 та площею 0,3 га, на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:005:0101 та :02:005:0104.

У листі від 30.08.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Волинській області не надало запитуваної інформації з посиланням на те, що надання відомостей, з документації із землеустрою, що включена до державного фонду документації із землеустрою, є адміністративною послугою, яка входить до переліку адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центри надання адміністративних послуг згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 року №523 «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг». Право на отримання засвідчених копій документів Державного земельного кадастру та витягів з них мають, щодо документації, на підставі якої внесені відомості до Поземельної книги на земельну ділянку, - особи, яким належить речове право на цю земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області фактично не надано відповіді на запит позивача, оскільки клопотання / заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не відноситься до документації із землеустрою в розумінні ст.1 Закону України «Про землеустрій».

Більше того, запитувана позивачем інформація належить до публічної інформації, до якої не може бути обмежено доступ, у відповідності до вимог ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що запит ОСОБА_1 був оформлений в порядку Закону України «Про звернення громадян», а не в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», і не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 26.05.2011 року №1434/5.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, запит на інформацію позивача від 24.08.2019 року відповідає вимогам ч.5 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

При цьому, ч.6 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачає право особи, а не її обов`язок, подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника.

Щодо посилань апелянта на те, що згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :02:005:0060, :02:005:0101 та :02:005:0104 не належить до компетенції Головного управління, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки частиною 3 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській областіне було надано ОСОБА_1 відповіді на її запит, так як в листі «Щодо розгляду запиту» від 30 серпня 2019 року за вих.№ПІ-65/0-68/0/63-19 не вбачається конкретної обґрунтованої відмови чи іншої вмотивованої відповіді ОСОБА_1 щодо надання запитуваних нею копій документів. А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах буде зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 24 серпня 2019 року, зареєстрований у Головному управлінні Держгеокадастру у Волинській області 27.08.2019 року за вх. №ПІ-65/0/4-19, та надати обґрунтовану відповідь по суті.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 19.02.2020 року.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.