Справа № 1.380.2019.003228
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.003228 пров. № 857/12698/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року, прийняте суддею Сподарик Н.І. в місті Львові о 14 годині 30 хвилині, повний текст складено 04 листопада 2019 року, у справі № 1.380.2019.003228 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-Рітейл" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "ОККО-Рітейл" звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.04.2019 року № на загальну суму 2 582 105,12 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року позов задовольнено повністю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що застосування податковим органом за наслідками проведення фактичної перевірки АЗС ТОВ ОККО-Рітейл, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 10 фінансових санкцій, передбачених ст. 20 Закону України №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за порушення положень Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затвердженої наказом Держнафтогазпрому, Мінекономіки, Мінтрансу, Держстандарту, Держкомстату України від 02 квітня 1998 року № 81/38/101/235/122 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1999 року за N 685/3978 є неправомірним, а, відповідно, прийняте спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції викладені висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що фактичні залишки нафтопродуктів на АЗС мають відповідати обліковим залишкам надходження нафтопродуктів за певний проміжок часу, шо підтверджені відповідними документами (ТТН), змінного звіту АЗС за формою №17-НП, за вирахуванням кількості відпущених нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників паливно-роздавальних колонок. Обсяг реалізації нафтопродуктів, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касових апаратів за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу.

В ході проведення перевірки посадовими особами Офісу великих платників вручено запити від 21.02.2019 (отримав менеджер АЗС Деледивка Ю. ОСОБА_1 21.02.2019) щодо надання до перевірки наступних документів: касових книг, ліміту касу, книг обліку розрахункових операцій, договорів зберігання пального, копій журналів обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП, засвідчених копій змінних звітів АЗС за формою 16-НП, 17-НП за період з 01.02.2017 по 21.02.2019 року. Запитувані документи до перевірки не надані, про що складено акти від 21.02.2019 №50/28-10-14-05/30841082 та 25.02.2019 №60/28-10-14-05/30841082 «Про ненадання документів».

До заперечень ТОВ «ОККО-Рітейл» подано копії документів: змінний звіту АЗС за формою №17-НП за 20-21.02.2019, транспортна накладна за 21.02.2019, та Х-звіти за 21.02.2019. За результатами аналізу наданих документів встановлено розбіжність між початковим залишком палива в резервуарах на початок дня згідно журналу 17-НП та даними X- звітів, роздрукованими під час проведення перевірки. Документів за інші дати не надано.

Вимогами ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР) встановлено, що до суб`єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позиція Офісу щодо порушення при реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку співпадає з рішенням Вищого адміністративного суду України по справі від 18.10.2017 №К/800/15410/17

Враховуючи вищевикладене, Офіс великих платників вважає винесене податкове повідомлення правомірним і винесеним при чіткому дотриманні законодавства, та таким, що не підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції безпідставно зазначає, що Офісом великих платників податків неправомірно застосовано штрафні санкції, оскільки, недотримання норм, передбачених підзаконним нормативно-правовим актом, не може бути підставою для застосування штрафної санкції.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що актом перевірки не встановлено жодних порушень ТОВ «ОККО Рітейл» порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій або проведення розрахункових операцій.

Також, акт перевірки не містить інформації щодо методів, способів та обладнання, яким здійснювалося зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів.

Фактичних замірів залишків товару із застосуванням повірених засобів вимірювальної техніки, проведено не було, натомість для обрахунку обсягу штрафної санкції було взято відомості Х-звітів РРО.

Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, який просить залишити без змін рішення суду, представника відповідача, який просить задоволити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу № 375 Про проведення фактичної перевірки ТОВ ОККО-Рітейл від 19.02.2019 працівниками Офісу великих платників податків ДФС проведено фактичну перевірку АЗС, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 10 з питань регулювання обігу готівки, ведення касових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Під час перевірки встановлено порушення: п.п.10.4.1,п.п.10.4.3, п.10.4, Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 20.05.2008 № 281/171/578/155; п.6, п.11, п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг; п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями); ст.15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів № 481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями), про що складено акт перевірки від 25.02.2019 № 897. В акті зазначено, що суб`єктом господарювання до перевірки не надано журнали обліку надходжень нафтопродуктів за формою №13-НП, змінні звіти АЗС за формою №17-НП та за формою № 16-НП, а також інші документи, що на думку податкового органу, свідчать про здійснення ТзОВ Окко-Рітейл реалізації паливно-мастильних матеріалів, які не обліковуються у встановленому порядку.

18.03.2019 позивач подав заперечення на акт про результати фактичної перевірки.

27.03.2019 за № 15566/10/28-10-14-03-12 відповідач заперечення до акта від 25.02.2019 № 897 залишив без задоволення, висновки акта без змін. (а.с.31-33).

На підставі акта перевірки від 25.02.2019 Офісом великих платників податків ДФС України було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 01.04.2019, яким до ТзОВ Окко-Рітейл на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та статті 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг застосовано штрафні санкції. (а.с. 34).

Позивач оскаржував податкове повідомлення-рішення № від 01.04.2019 у адміністративному порядку. Рішенням Державної фіскальної служби від 13.06.2019 № 27253/6/99-99-11-06-01-25, винесеним в межах процедури адміністративного оскарження, податкове повідомлення-рішення № від 01.04.2019 залишене без змін, а скарга ТзОВ Окко-Рітейл - без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність та скасування оспореного податкового повідомлення-рішення відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті першої Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Відповідно до частини 2 статті 8 вказаного Закону, питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Частина 5 статті 8 того ж Закону визначає, що підприємство, зокрема, самостійно визначає облікову політику підприємства, розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського обліку), звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписанні бухгалтерських документів, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Спірне податкове повідомлення-рішення винесено за порушення позивачем пункту 11, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яким визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При визначенні розміру штрафної санкції податковий орган посилається на статтю 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», якою визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування такої санкції можливо до підприємства, яке не облікувало товар та реалізувало його, не провівши розрахунки через реєстратор розрахункових операції.

Актом перевірки від 25.02.2019 не встановлено порушень ТзОВ Окко-Рітейл вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України та/або Стандартів бухгалтерського обліку товарів, та/або порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій або реалізацію товару без проведення розрахунків через РРО.

Суд не погоджується з доводом податкового органу стосовно того, що санкція статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовується також у випадку не ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Аналогічної позиції дотримується Державна податкова адміністрація України, викладеної у листі від 14 липня 2003 року № 10974/7/23-2117, яким роз`яснено, що відсутність накладних або їх неправильне оформлення не може бути віднесене до порушень установленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Крім того, законодавством не передбачений порядок обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, тому оприбуткування товарів здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку в Україні.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в реєстрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Пунктом 4.1.7.10 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затвердженої наказом Держнафтогазпрому, Мінекономіки, Мінтрансу, Держстандарту, Держкомстату України від 02 квітня 1998 року N 81/38/101/235/122 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1999 року за N 685/3978, визначено, що перед початком заправки автомашин через паливороздавальну колонку оператор АЗС повинен оприбуткувати прийнятий нафтопродукт, тобто зробити необхідні записи в Журналі обліку нафтопродуктів, які надійшли. Сторінки журналу повинні бути пронумеровані, прошнуровані і скріплені печаткою суб`єкта підприємницької діяльності, а сам журнал - зареєстрований у державній податковій інспекції за місцем здійснення підприємницької діяльності, скріплений печаткою державної податкової інспекції та завірений підписом її керівника.

У відповідності до п.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України облік нафти і нафтопродуктів - операція, яка проводиться на підприємстві під час технологічного процесу і яка полягає у визначенні об`єму і маси нафти або нафтопродуктів для подальших облікових операцій.

Таким чином, поняття облік нафтопродуктів, в розумінні вказаної Інструкції є відмінним від поняття обліку товарів в розумінні Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Однак, дія даної Інструкції не поширюється на Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки вона не розроблена на виконання вимог даного Закону.

Податковим органом не встановлено факту реалізації товарів (нафтопродуктів), які не відображені в даних бухгалтерського обліку ТОВ ОККО-Рітейл, без застосування електронного контрольно-косового апарата.

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої до ст. 20 Закону № 265/95-ВР.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що застосування фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР, а саме за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є неправомірною. Зазначена штрафна санкція застосовується виключно за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку та у даному випадку не може бути застосована до позивача.

Дане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №806/2402/16.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № №1.380.2019.003228, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 18.02.20