Справа № 280/5389/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 січня 2020 року Справа № 280/5389/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

представника позивача - Голікова Г.В.

представника відповідача - Міщенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжпідшипник" (вул.Червона, буд. 1-А, м. Запоріжжя, 69068, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107, )

про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжпідшипник» (надалі позивач, ТОВ «ТД Запоріжпідшипник») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії відповідача з призначення проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжпідшипник» на підставі наказу №595 від 30.10.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник»; 2) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №595 від 30.10.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що призначення і проведення перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області №595 від 30.10.2019 є незаконним, оскільки відсутні законні підстави для проведення перевірки з огляду на те, що раніше надіслані запити контролюючого органу були складені з порушенням вимог чинного законодавства. У зв`язку не допущенням до проведення перевірки, головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_1. складено акт №226 від 31.10.2019 про відмову у допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки. На момент початку перевірки за наказом ГУ ДПС у Запорізькій області №595 від 30.10.2019 головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_1., було пред`явлено службове посвідчення РЕ000199 видане ГУ ДФС у Запорізькій області. Позивач вважає дії ГУ ДПС у Запорізькій області з призначення проведення перевірки позивача на підставі наказу №595 від 30.10.2019 протиправними, а сам наказ таким, що підлягає скасуванню. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 04.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №280/5389/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжпідшипник» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 02 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 02.12.2019 зупинено провадження в адміністративній справі №808/5389/19 до 29.01.2020. Наступне судове засідання призначено 29 січня 2020 року. Провадження у справі поновлено 29.01.2020.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та наданих ним додаткових пояснень.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у відзиві на позовну заяву від 28.11.2019 №1390/08-01-08-04 (вх.№50618 від 02.12.2019) вказав на те, що надіслані платнику податків запити відповідають вимогам п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України. Проте, у відповідь позивач повідомив, що запити складені з порушенням норм чинного законодавства, а отже підприємство звільняється від обов`язку надавати відповідь. У звязку з викладеним ГУ ДПС видано наказ від №595 від 30.10.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник»». Вказує, що зазначений наказ відповідає нормативним підставам для його винесення. Перевірка за наказом №595 від 30.10.2019 проводиться з урахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі №280/213/19, якою встановлено, що надіслані ГУ ДФС у Запорізькій області запити відповідають вимогам п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України. У зв`язку з викладеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України, у судовому засіданні 29.01.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

1) Позивачем було отримано запит ГУ ДФС у Запорізькій області від 04.04.2018 №9084/10/08-01-49-01 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)». У запиті встановлено недотримання позивачем норм пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок: встановлення розбіжностей між податковим кредитом підприємства та податковими зобов`язаннями контрагентів-постачальників ТОВ «АСТРА-ДІЛЛ» (), ТОВ «АЛДАВІС» (), ТОВ «ІНТЕР ЛОФТ КОМПАНІ» () за лютий 2018 року в розмірі 583,4 тис.грн.; відображення недостовірних даних в деклараціях з податку на додану вартість, а саме включення до складу податкового кредиту операцій з придбання в січні-лютому 2018 року товарів, робіт, послуг, придбання яких по ланцюгу постачання не встановлено та відсутня інформація щодо можливості виробництва товарів, послуг наявним трудовим ресурсом контрагентів-постачальників ТОВ «АСТРА-ДІЛЛ» (), ТОВ «АЛДАВІС» (), ТОВ «ІНТЕР ЛОФТ КОМПАНІ» (), ПрАТ «ПРОМЗАПАЛ» (), ТОВ «ПРОДУКТОВА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» (). У зв`язку з цим, та керуючись нормами пп.16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2, пп.20.1.3 п. 20.1 ст. 20, пункту 1 та 3 абзацу третього, абзацу п`ятого п. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Запорізькій області просило протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів. Підставою для надсилання запиту є результати аналізу даних, що містяться у податковій звітності позивача, та їх співставлення з відомостями Єдиного реєстру податкових накладних та відповідно до податкової інформації, отриманої і опрацьованої у порядку та відповідно до ст.72,73,74 Податкового кодексу України.

Листом без номеру без дати, отриманими контролюючим органом 09.07.2018 вх. №26520/10, позивач повідомив, що вищезазначений запит ГУ ДФС у Запорізькій області складений з порушенням норм податкового законодавства, і тому він звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит, також повідомлено, що у разі отримання обґрунтованого запиту, у відповідності до вимог п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, підприємство надасть витребувану інформацію.

2) Позивачем було отримано запит ГУ ДФС у Запорізькій області від 04.06.2018 №16030/10/08-01 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)». У запиті встановлено недотримання позивачем норм п. 185.1 ст. 185, пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок відображення недостовірних даних в деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2017 року, а саме включення до складу податкового кредиту операцій із придбання товарів, робіт, послуг у ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА «ВАВІЛОН» (), ТОВ «КОМПАНІЯ СОНЯЧНА ЗЕМЛЯ» (), ПрАТ «ПРОМЗАПАЛ» (), при цьому, згідно отриманої податкової інформації відсутнє придбання товарів та інформація щодо можливості виробництва (надання) їх власним ресурсом, що унеможливлює здійснення такого постачання. У зв`язку з цим, та керуючись нормами пп.16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2, 20.1.3 п. 20.1 ст. 20, пункту 1 та 3 абзацу третього, абзацу п`ятого п. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у запорізькій області просило протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів. Підставою для надсилання запиту є результати аналізу даних, що містяться у податковій звітності позивача, та їх співставлення з відомостями Єдиного реєстру податкових накладних та відповідно до податкової інформації, отриманої і опрацьованої у порядку та відповідно до ст.72,73,74 Податкового кодексу України.

Листом без номеру без дати, отриманими контролюючим органом 09.07.2018 вх. №26544/10, позивач повідомив, що вищезазначений запит ГУ ДФС у Запорізькій області складений з порушенням норм податкового законодавства, і тому він звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит, також повідомлено, що у разі отримання обґрунтованого запиту, у відповідності до вимог п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, підприємство надасть витребувану інформацію.

3) Позивачем отримано запит ГУ ДФС у Запорізькій області від 30.11.2018 №42927/10/08-01-14-07-13 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)». У запиті встановлено недотримання позивачем норм пп. «а» п. 198.1, п. 198.3, 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок документального оформлення господарських операцій з придбання у ТОВ «ЛОТУС СІТІ» () за серпень 2018 року, у яких відсутнє придбання товару (робіт, послуг) по ланцюгу постачання, що призвело до недостовірності даних визначення суми податкового кредиту у декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року № від 19.09.2018 та, як наслідок, заниження сум податку на додану вартість по розрахункам за звітний період. У зв`язку з цим, та керуючись нормами пп.16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пункту 1 та 3 абзацу третього, абзацу п`ятого п. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Запорізькій області просило протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів. Підставою для надсилання запиту є результати аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача, даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої і опрацьованої відповідно до ст.72,73,74 Податкового кодексу України.

Листом №16/47 від 19.12.2018 позивач повідомив, що вищезазначений запит ГУ ДФС у Запорізькій області складений з порушенням норм податкового законодавства, і тому він звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит, також повідомлено, що у разі отримання обґрунтованого запиту, у відповідності до вимог п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, підприємство надасть витребувану інформацію.

10.01.2019 представнику позивача за довіреністю було вручено наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області №50 від 09.01.2019 «Про проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжпідшипник».

Разом із копією зазначеного наказу було пред`явлено направлення на проведення перевірки №15 від 09.01.2019 на головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок з окремих питань управління аудиту Головного управління ДФС у Запорізькій області радника податкової та митної справи І рангу ОСОБА_2.

Ознайомившись із підставами призначення проведення перевірки та текстом наказу №50 від 09.01.2019, позивачем повідомлено посадову особу відповідача ОСОБА_1 , що призначення і проведення перевірки на підставі зазначеного наказу є незаконним, оскільки відповідно до приписів визначених п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, а саме: у зв`язку із невідповідністю підстав для проведення перевірки, передбачених п.78.1.4 ст.78 Податкового кодексу України, зазначених у наказі №50 від 09.01.2019 про її проведення, підставам наведеним у запитах про надання інформації, реквізити яких у ньому відображено.

У зв`язку із цим головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_1. складено акт №37/08-01-14-07 від 10.01.2019 про відмову у допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки, який також був підписаний представником підприємства за довіреністю.

Позивач вважаючи протиправними дії Головного управління ДФС у Запорізькій області з призначення проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу №50 від 09.01.2019, а сам наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання дій протиправними та скасування наказу. Рішенням суду від 13.03.2019 по справі №280/213/19 у задоволенні позовної заяви позивача було відмовлено. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі №280/213/19 апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.03.2019 - без змін.

31.10.2019 директору ТОВ «ТД Запоріжпідшипник» було вручено наказ Головного управління ДПС у Запорізькій області №595 від 30.10.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник». При цьому підставами для проведення такої перевірки було вказано наступне: «на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби», положення про ГУ ДПС у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.07.2019 №14, наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 29.08.2019 №10 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Запорізькій області», постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі №280/213/19 за позовом ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник» до ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу та з урахуванням переданих матеріалів від ГУ ДФС у Запорізькій області, та на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України».

Разом із копією зазначеного наказу було пред`явлено направлення на проведення перевірки №410 від 30.10.2019 на головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок з окремих питань управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Запорізькій області ОСОБА_2.

Ознайомившись із підставами призначення проведення перевірки та текстом наказу №595 від 30.10.2019, директором позивача було повідомлено посадову особу відповідача ОСОБА_1 , що призначення і проведення перевірки на підставі зазначеного наказу є незаконним, відповідно до приписів визначених п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, а саме у зв`язку із невідповідністю підстав для проведення перевірки, передбачених п.78.1.4 ст.78 Податкового кодексу України, підставам зазначеним у наказі №595 від 30.10.2019 про її проведення.

У зв`язку із цим головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_1. складено акт №226 від 31.10.2019 про відмову у допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки, який також був підписаний директором підприємства.

На момент початку перевірки за наказом Головного управління ДПС у Запорізькій області №595 від 30.10.2019 головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_1. було пред`явлено службове посвідчення РЕ000199 видане Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наведеною нормою Кодексу адміністративного судочинства України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч. 4. ст. 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Водночас, передбачене ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Дослідивши зміст запитів ГУ ДФС у Запорізькій області №9084/10/08-01-49-01 від 04.04.2018, №16030/10/08-01 від 04.06.2018, №42927/10/08-01-14-07-13 від 30.11.2018, наказу №50 від 09.01.2019 «Про проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжпідшипник», суд зазначає, що у Рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 13.03.2019, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019, по справі №280/213/19 не досліджувались обставини того, що наказ на проведення перевірки №50 від 09.01.2019 містить підставою п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а запити ГУ ДФС у Запорізькій області №9084/10/08-01-49-01 від 04.04.2018, №16030/10/08-01 від 04.06.2018, №42927/10/08-01-14-07-13 від 30.11.2018 направлені з підстав, що передбачають підставу для проведення перевірки за п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Крім того, судом встановлено, що у Рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 13.03.2019, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019, по справі №280/213/19, не досліджувались підстави, з яких у наказі №50 від 09.01.2019 «Про проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжпідшипник» зазначено податкову звітність з податку на прибуток, оскільки жодний із запитів ГУ ДФС у Запорізькій області №9084/10/08-01-49-01 від 04.04.2018, №16030/10/08-01 від 04.06.2018, №42927/10/08-01-14-07-13 від 30.11.2018 не містив посилання на виявлену недостовірність даних у податкових деклараціях із податку на прибуток, як і зазначення жодної із декларацій із цього податку.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20,пп.75.1ст.75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових виїзних перевірок регламентовано ст.78 Податкового кодексу України.

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом. Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу може бути надано в електронному або паперовому вигляді на вибір платника податків. У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит. Інформація на запит контролюючого органу надається Національним банком України, іншими банками безоплатно у порядку і обсягах, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що контролюючий орган з підстав та у порядку, визначеними у податковому законодавстві, наділений правом надсилати платникам податків письмові запити про надання інформації (пояснень) та документальних підтверджень, а платник податків, отримавши такий запит, зобов`язаний надати запитувану податковим органом інформацію та документи у визначений законом строк у випадку, якщо отриманий запит відповідає законодавчо встановленим вимогам щодо форми та змісту такого.

Разом з цим, запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Запити відповідача №9084/10/08-01-49-01 від 04.04.2018, №16030/10/08-01 від 04.06.2018, №42927/10/08-01-14-07-13 від 30.11.2018 містять посилання на те, що підставою для їх надсилання є результати аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача, даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої і опрацьованої відповідно до ст.72,73,74 ПК України, відповідно до якого встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження (введення в обіг при первинному продажі) товару (робіт, послуг).

Судом встановлено, що запити Головного управління ДФС у Запорізькій області містять посилання на дані податкової звітності позивача за жовтень 2017 року, січень-лютий, серпень 2018 року, та норми законодавства, а саме ст. 198, 201 ПК України, проте у перелічених запитах контролюючого органу відсутні будь-які посилання на встановлену недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях позивача, не вказується конкретна декларація, в якій виявлена така недостовірність, не вказується та не розкривається в чому саме полягає ця недостовірність із зазначенням відповідних показників декларацій, не вказано, за результатами аналізу якої саме інформації та в який спосіб отримані відомості про можливі порушення позивачем вимог податкового законодавства, і взагалі не наведено, які конкретні факти свідчать про порушення позивачем податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З огляду на це, суд вважає, що у вказаних запитах контролюючого органу конкретно не визначено жодної з шести, визначених у п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, підстав для направлення таких запитів.

Разом з тим, суд відзначає, що запит контролюючого органу, як і будь-яке інше рішення, приймається виключно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 затверджено «Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом», який визначає процедуру періодичного подання органам державної податкової служби суб`єктами інформаційних відносин або подання за письмовим запитом таких органів податкової інформації (надалі «Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом»).

Згідно з п.10 «Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Відповідно до п.11 «Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» перед тим, як направити запит, орган державної податкової служби перевіряє: наявність законодавчих підстав для отримання податкової інформації; наявність інформації в системі органів державної податкової служби; відсутність підстав для періодичного подання зазначеної інформації відповідно до цього Порядку.

Тобто, в даному випадку, перед направленням запиту контролюючий орган повинен був встановити факт недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків, а також встановити, що в інформаційній системі органів державної податкової служби відсутня необхідна інформація, та встановити, що така інформація не буде подана платником податку в порядку періодичного подання зазначеної інформації відповідно до «Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом».

При цьому, суд зазначає, що твердження контролюючого органу про наявність недостовірних відомостей у податкових деклараціях повинне ґрунтуватись на певних доказах, зібраних в порядку встановленому чинним законодавством України.

Лише за таких умов можливе збереження прав та законних інтересів платника податків та його захист від безпідставного тиску з боку працівників контролюючого органу, а також дотримання контролюючим органом принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень дозволяє платнику податків належним чином сформувати свою правову поведінку.

З огляду на зазначене вищевказані запити контролюючого органу про надання інформації були оформлені з порушенням встановленого нормами права порядку, а тому позивач звільнений від обов`язку надавати відповідь на вказані запити, що прямо передбачено п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо правомірності прийняття ним оскаржуваного наказу №595 від 30.10.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник» за результатами зазначених вище запитів про надання інформації та документального підтвердження, оскільки у такому письмовому запиті, що складається контролюючим органом на підставі п.73.3 ст.73 та п.п.78.1.4. п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, крім наведення підстав для надсилання запиту, переліку інформації, яка запитується, та переліку документів, які пропонується надати, необхідно також обов`язково зазначати: які саме недостовірні данні містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; відомості, які є джерелом інформації щодо конкретних фактів порушення платником податків податкового та іншого законодавства та підтверджують підстави для направлення запиту.

Відповідачем всупереч вимог частини другої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, та/або недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків та які, відповідно до вимог податкового законодавства, обов`язково мають бути зазначені у письмовому запиті контролюючого органу про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Таким чином, у разі, якщо запити контролюючого органу про надання інформації оформлені з порушенням встановленого нормами права порядку, зокрема, в яких чітко не зазначено підстави для їх направлення (надсилання), платник податку звільняється від обов`язку надання відповіді на такі запити. Вказане у свою чергу виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов`язкові письмові запити, а у разі прийняття рішення, оформленого наказом, про призначення перевірки за вказаних обставин такий наказ має бути визнано протиправним та скасовано.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною у постановах: від 20.02.2018 по справі №826/12244/14, від 19.03.2019 по справі №803/1542/16, від 25.03.2019 по справі №806/4875/14, від 17.07.2019 по справі №808/553/18.

Відповідно до п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України, який визначає, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до п.1.1 розділу 1 Інструкції щодо порядку зберігання, видачі і знищення службових посвідчень працівників ДПС та її територіальних органів, затвердженої наказом Державної податкової служби України №33 від 14.08.2019, службове посвідчення працівника ДПС та її територіальних органів (далі - посвідчення) є офіційним документом, який засвідчує особу працівника податкової служби, підтверджує повноваження цієї особи, передбачені законодавством України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 , який відповідно до направлення на проведення перевірки №410 від 30.10.2019, є головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Запорізькій області, на момент початку перевірки за наказом №595 від 30.10.2019, пред`явлено службове посвідчення РЕ000199, видане йому ГУ ДФС у Запорізькій області. Тобто службова особа відповідача на момент вручення наказу ГУ ДПС у Запорізькій області №595 від 30.10.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник» та направлення на проведення перевірки №410 від 30.10.2019 мала службове посвідчення ГУ ДФС у Запорізькій області, замість належного службового посвідчення від ГУ ДПС у Запорізькій області, що зумовлює відсутність у неї, як посадової особи відповідача, права приступити до проведення перевірки від ГУ ДПС, та що є однією із законних підстав для не допуску відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України з боку позивача.

Відповідачем не зазначено переконливих доводів та не наведено доказів, які б спростували пояснення позивача.

Таким чином, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та адміністративний позов задовольняє.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було ГУ ДПС у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 3842 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 78, 90, 132, 143, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо призначення проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжпідшипник" на підставі наказу № 595 від 30.10.2019 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжпідшипник".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Запорізькій області № 595 від 30.10.2019 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжпідшипник".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжпідшипник" (вул.Червона, буд. 1-А, м. Запоріжжя, 69068, ) сплачену суму судового збору в розмірі 3842 грн. 00 коп. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107, ).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 14.02.2020.

Суддя А.В. Сіпака