Справа № 1.380.2019.006324
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.006324
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Коморного О.І.

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

за участю:

представника позивача Кіцак М.С.

представника відповідачів Гавриляк Р.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення Головного управління ДПС у Львівській області, зобов`язання Державної податкової служби України вчинити дії.

Обставини справи:

На розгляд суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій містяться вимоги, з врахуванням уточнених позовних вимог (т.4 а.с.39):

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДПС України №1306767/ від 15.10.2019, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №101 від 17.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 №101 від 17.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПКУ складено податкову накладну №101 від 17.11.2018 та направлено для реєстрації в ЄДРПН 26.11.2018. Вказує, що згідно отриманої квитанції, податкова накладна прийнята, але реєстрація зупинена, та зазначено підстави зупинення, зокрема вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. Зазначає, що позивачем надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податкових накладних, однак, оскаржуваним рішенням відповідача відмовлено у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вважає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної протиправним з огляду на те, що відповідачем не взято до уваги специфіку діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме позивач здійснює закупку сировини за кодом УКТЗЕД 0103 (свині живі), переробляє її на потужностях ТзОВ "ЛембергМіт", та в подальшому реалізовує м`ясну продукцію за кодами 0203 (м`ясна продукція), 0206 (субпродукти), 0209 (сало). Також вказує, що в додатковій інформації, де повинні бути вказані конкретні документи, жодної інформації не зазначено. Таким чином, стверджує, що первинні документи засвідчують факт реального виконання ФОП ОСОБА_1 та його контрагентами господарських зобов`язань.

Ухвалою суду від 03.12.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачі позов не визнав, долучили до матеріалів справи відзиви на позовну заяву в яких зазначили, що оскаржене рішення прийнято правомірно, оскільки надані платником податку документи не є достатніми для прийняття відповідного рішення про реєстрацію.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухав пояснення учасників справи, з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив докази, якими вони обґрунтовуються, та

встановив:

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 14.08.2008 року. Профільними видами діяльності підприємця є: Виробництво м`яса (код КВЕД 10.11), Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (код КВЕД 46.32). (т.4, а.с.24)

Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПКУ ФОП ОСОБА_1 складено податкову накладну № 101 від 17.11.2018 (направлено для реєстрації в ЄДРПН 26.11.2018 (т.1, а.с.10,11).

Згідно отриманої квитанції податкову накладну прийнято, реєстрація зупинена, зазначено підстави зупинення, зокрема вказано, що "відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонується надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК (т.1, а.с.11-31).

18.09.2019 відповідно до п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ позивачем направлено до ДПС України в електронному вигляді наступні документи: повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1 від 03.10.2019 (т.1, а.с.12), стосовно податкової накладної №101 від 17.11.2018, де зазначено пояснення, що, ФОП ОСОБА_1 здійснює закупку свиней за прямими контрактами укладеними з провідними фермами України. Послуги з перевезення, послуги по забою, а також інші послуги надає ТОВ «ЛембергМіт», послуги по обвалці, по лізовці, а також інші послуги надає ТОВ «ТД «ЛембергМіт». Одночасно з даним повідомленням надіслано 145 документів довільного формату із вкладеними сканкопіями документів, що підтверджують реальність здійснення операцій, а саме: договір підряду, договір перевезення, договори поставок, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, оборотно-сальдові відомості, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), довіреності, декларація виробника.

На підтвердження подання вищезазначених документів ФОП ОСОБА_1 отримано Квитанцію №1 від 04.10.2019 про те, що документи доставлені до ДПС України та збережені на центральному рівні, (т.1, а.с.13).

Рішенням комісії ГУ ДФС у Львівській області №1306767/ від 15.10.2019 - відмовлено у реєстрації податкової накладної №101 від 17.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (т.4, а.с.22-23)

Не погоджуючись із такими діями і прийнятими рішеннями відповідачів, позивач звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин між учасниками справи), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

ДФС України листом від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу та на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" ДФС за погодженням з Мінфіном України затверджено критерії ризиковості платника податків, ризиковості здійснення операцій.

Відповідно п. п. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Згідно п. 12. Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 13 вказаного Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З матеріалів справи судом встановлено, що у квитанціях №1 отриманих 27.03.2018 року відсутні посилання на відповідний підпункт пункту 1.6. "Критеріїв ризиковості платника податку". Натомість зазначено, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків та запропоновано надати пояснення та/або копії документів. Однак, податковим органом не зазначено, які саме документи пропонується надати позивачу.

Також, під час розгляду справи судом, відповідачами не надано суду жодних доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.14 цього Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно пункту 15 цього Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 цього порядку передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Судом встановлено з матеріалів справи, що позивач відповідно до п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПКУ направив до ДФС України в електронному вигляді повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1 від 03.10.2019, стосовно податкової накладної №101 від 17.11.2018, де було зазначено пояснення, що ФОП ОСОБА_1 здійснює закупку свиней за прямими контрактами укладеними з провідними фермами України. Послуги з перевезення, послуги по забою, а також інші послуги надає ТОВ «ЛембергМіт», послуги по обвалці, по лізовці, а також інші послуги надає ТОВ «ТД «ЛембергМіт». Одночасно з даним повідомленням надіслано 145 документів довільного формату із вкладеними сканкопіями документів, що підтверджують реальність здійснення операцій, а саме: договір підряду, договір перевезення, договори поставок, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, оборотно-сальдові відомості, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), довіреності, декларація виробника.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п.21 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно пункту 22 встановлено, що Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі. Бланк цього додатку містить розділи, в яких зазначені вичерпний перелік підстав відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування та передбачає обов`язкове зазначення податковим органом конкретних документів.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункт 27 вказаного Порядку).

Судом досліджено первинні документи, що надавалися контролюючому органу та встановлено, що такі оформлені відповідно до вимог їх складення, не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Судом встановлено, що оскаржуваним рішенням комісії ДПС України від 15.10.2019 в реєстрації спірної податкової накладної відмовлено з підстав " ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, документів щодо підтвердження відповідності продукції." (т.4, а.с.23).

Суд зазначає, що зазначений висновок контролюючого органу спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме документами, які були надані позивачем на підтвердження здійснення господарської операції та містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що на підтвердження поставки ФОП ОСОБА_1 відповідної сировини для подальшої переробки надано договори та первинні документи укладені з підприємствами, а саме: предметом договору купівлі-продажу свиней у живій вазі № ДГ-0000268 від 23 серпня 2017 року (т.3, а.с.148-151) є те, що постачальник ПАП «ТОПІЛЬЧЕ» зобов`язується передати у власність покупця ФОП ОСОБА_1 , свині у живій вазі. Асортимент, кількість і ціна товару вказується Постачальником у видаткових накладних. На виконання умов даного договору Постачальником передано у власність Покупця товарно-матеріальні цінності згідно із видатковими накладними та ветеринарними свідоцтвами, котрі доставлено до Покупця відповідно до відомостей переміщення та товарно-транспортних накладних.

Суд встановив з матеріалів справи, що для здійснення перевезення придбаної сировини, переробки придбаної сировини у готову продукцію, збереження готової продукції, та перевезення готової продукції до покупців ФОП ОСОБА_1 укладено відповідні договори перевезення, підряду, оренди з ТзОВ «ЛембергМіт», а саме: предметом договору перевезення № 12/13-п від 06 вересня 2013 року (т.3, а.с.205-221) є те, що перевізник ТзОВ «ЛембергМіт» зобов`язується направити у розпорядження замовника ФОП ОСОБА_1 автотранспорт для здійснення перевезення вантажів, як живих свиней так і готової м`ясної продукції. На виконання умов договору перевізником здійснено перевезення товарно-матеріальних цінностей від постачальників сировини до ФОП ОСОБА_1 , та здійснено перевезення товарно-матеріальних цінностей від ФОП Рубай до покупців, що підтверджується копією договору, заявок на перевезення, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт.

Судом також встановлено, що предметом договору № 01/18-ТД на виконання робіт по забою від 15 серпня 2018 року (т.3, а.с.135-137) є те, що виконавець ТзОВ «ТД «ЛембергМіт» зобов`язується власними силами виконати певний обсяг робіт, а саме забій свиней, обвалювання та жилування, а замовник ФОП ОСОБА_1 прийняти та оплатити дані роботи. На виконання умов даного договору замовником передано у переробку (забій) сировину згідно видаткових накладних, а виконавцем виконано забій та передано замовнику продукцію з забою згідно із видатковими накладними, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією договору, видатковими накладними у переробку та з переробки, акти виконаних робіт.

Як встановлено судом , предметом договору оренди № 12/17 від 07 листопада 2017 року (т. 3, а. с.173-175) є те, що орендодавець ТзОВ «ЛембергМіт» передає в тимчасове користування Орендарю - ФОП ОСОБА_1 морозильну камеру площею 498,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір орендної плати становить 96000,00 гривень на місяць.

Суд встановив, що з метою подальшої реалізації готової продукції ФОП ОСОБА_1 заключив договори поставки з покупцями, одним з яких є ТОВ «Кормотех», а саме договір поставки № 13/12 від 10 жовтня 2013 року (т.3, а.с.200-203), предметом договору є те, що продавець ФОП ОСОБА_1 зобов`язується передавати у власність покупцю ТОВ «Кормотех» Товар(свинячі та яловичі субпродукти). На виконання умов договору постачальником передано у власність покупця товарно-матеріальні цінності відповідно до видаткових накладних, що містяться у матеріалах справи.

Більше того, на підтвердження фактів взаєморозрахунків між постачальниками сировини та ФОП ОСОБА_1 , між ФОП ОСОБА_1 та надавачем послуг ТзОВ «ЛембергМіт», між ФОП ОСОБА_1 та покупцем ТОВ «Проскурів-Агро», до матеріалів справи позивачем долучено банківські виписки щодо взаєморозрахунків з ПАП «ТОПІЛЬЧЕ», банківська виписка щодо взаєморозрахунків з ТОВ «Росан-Агро», банківська виписка щодо взаєморозрахунків з ТзОВ «ЛембергМіт» та банківська виписка щодо взаєморозрахунків з ТзОВ ТД «ЛембергМіт» (т.1, а.с.14-53).

Так, відповідно до п. 21. Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що рішення від 15.10.2019 комісії що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, містить формальну підставу для їх прийняття, що зазначена у Постанові КМУ № 117.

Разом з тим, суд зазначає, що не є свідченням нереальності господарських операцій відсутність деталізації їх опису в первинних документах. Зокрема в ухвалах від 05.08.2015 у справах №К/800/40727/14 та №К/800/68410/14 Вищим адміністративним судом України вказано на те, що умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту, а власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Суд зазначає, що рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. Однак в оскаржуваному рішенні не зазначено, якими мотивами керувався відповідач, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

В судових засіданнях представником відповідачів не надано підтвердження обґрунтованості відповідного рішення, не аргументовано які з поданих документів складені з порушенням законодавства, які не дають можливості прийняти рішення про реєстрацію податкових накладних, які документи слід було надати та чому надані документи не є достатніми для реєстрації відповідних податкових накладних в ЄРПН.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Відтак, суд вважає, що прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №101 від 17.11.2018, в якому не наведено мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 року, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, підтверджують відповідність суті укладеного позивачем правочину та відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак податкові накладні підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято необґрунтовано з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів їх прийняття, тому, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування таких рішення належить задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 101 від 17.11.2018 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень;

протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної /розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

При цьому, згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН спірної податкової накладної, ознак щодо порушення позивачем вимог законодавства щодо складення податкової накладної немає, відтак є достатні підстави для прийняття комісією рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної. Таким чином, позовна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 101 від 17.11.2018 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, то такі, у відповідності до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України №1306767/ від 15.10.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №101 від 17.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України (м. Київ, пл. Львівська, 8, 04053; ) зареєструвати податкову накладну № 101 від 17.11.2018 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

4. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з Державної податкової служби України України (м. Київ, пл. Львівська, 8, 04053; ) за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 3842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні, 0 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17.02.2020.

Суддя Коморний О.І.