Справа № 440/4696/19
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4696/19
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Клочка К.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат понесених позивачем на професійну правову допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено частково, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 №Ф-2404-53, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

31 січня 2020 року до суду надійшла заява про розподіл судових витрат понесених позивачем на професійну правову допомогу при розгляді справи у розмірі 3350,00 грн.

Ухвалою суду від 03.02.2020 розгляд заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат понесених позивачем на професійну правову допомогу у справі призначено у порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення суд виходить з наступного.

За змістом частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У позовній заяві міститься вимога про стягнення на користь позивача понесених судових витрат у розмірі 4118,40 грн, що включають судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням суду від 15.01.2020 стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Разом з тим судом не вирішено питання розподілу судових витрат у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3350,00 грн.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.18 у справі №815/4300/17, від 11.04.18 у справі №814/698/16, від 18.10.18 у справі №813/4989/17, від 04.02.2020 №280/1765/19.

У цій справі позивач просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3350,00 грн.

На підтвердження розміру витрат надані копії: акту виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання професійної правової (правничої) допомоги від 28.05.2019, квитанції №0.0..1 на суму 3350,00 грн, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру.

Із копії акту приймання - передачі наданих послуг суд вбачає, що адвокатом Євгенієм Крамаренком на надання правової допомоги по справі витрачено загалом 6 год., а саме: 1) вивчення судової практики з питання сплати єдиного внеску у подвійному розмірі, практики Верховного Суду (в т.ч. у зразковій справі) всього 2 години - 1250,00 грн; 2) підготовка позовної заяви та збір додатків, всього 4 години - 2100,00 грн, а загалом - 3350,00 грн.

За змістом частин 6 та 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зауважує, що відповідачами не заявлено клопотання про зменшення розмір витрат на правничу допомогу та не надано обґрунтувань на спростування наявності підстав для стягнення таких витрат.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що заявлений позивачем є реальним, обгрунтованим, співрозмірним з предметом спору та підтверджений належними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, а тому, враховуючи те, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) прийнята Головним управлінням ДПС у Полтавській області витрати на правничу допомогу підлягають стягненню саме за рахунок бюджетних асигнувань останніх.

Відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3350,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 241-245, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про розподіл судових витрат понесених позивачем на професійну правову допомогу у справі задовольнити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3350,00 грн (три тисячі триста п`ятдесят гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Клочко