Справа № 200/14762/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 р. Справа№200/14762/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (надалі - ГУ НП в Донецькій області, відповідач) про визнання неправомірними дій в частині не зарахування в наказі №293 о/с від 24.07.2019 року про звільнення до календарної вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 року до 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року до 30.04.2018 року - 1 місяць за 3 місяці, а також зобов`язання обчислити вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України (КМУ) «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393, та внести зміни до наказу №293 о/с від 24.07.2019 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу), з зарахуванням вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 року до 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року до 30.04.2018 року - 1 місяць за 3 місяці.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 24.07.2019 року позивач звільнений з органів внутрішніх справ України згідно наказу ГУНП в Донецькій області №293 о/с від 24.07.2019 року через хворобу. Довідкою від 25.06.2019 року № 2676/12/03-2019 підтверджено, що позивач в період з 07.04.2014 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, загальний час участі складає 4 роки 0 місяців 23 дні. З урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, до вислуги років для призначення пенсії зараховується в трикратному розмірі і дорівнює 12 років 1 місяць 16 днів. Однак, при звільненні зі служби в поліції та розрахунку вислуги років відповідачем не було включено до вислуги років час прийняття участі в антитерористичній операції. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відповідачем позовні вимоги не визнані, в матеріалах справи наявний відзив на позов в якому зазначено, що відповідачем зараховано до пільгової вислуги років позивача періоди його залучення до участі в АТО з 07.04.2014 до 06.11.2015 та з 07.11.2015 до 30.04.2018, крім періодів перебування у відпустках та на лікарняному, проте позивач безпідставно стверджує, що відповідачем взагалі не зараховано весь період участі в АТО. Відповідач правомірно зарахував до вислуги років у пільговому обчисленні час, коли позивач брав участь в АТО, при цьому, вимога позивача про нарахування вислуги років період, коли останній хоч і був залучений наказами до сил та засобів в АТО, однак не брав участі в антитерористичній операції задоволенню не підлягає. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

24.01.2020 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлено строк звернення до суду з даним позовом, продовжено розгляд справи №200/14762/19-а.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що весь період його участі в АТО потрібно перерахувати нерозривно, без виключення відпусток та лікарняних.

10 лютого 2020 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив, що обчислення вислуги років поліцейських здійснюється відповідно до Порядку №393. У періоди перебування на лікарняних та у відпустках позивач не брав участь в антитерористичній операції, тому вказані періоди, відповідно до вимог Порядку №393, зарахуванню до вислуги років у пільговому обчисленні не підлягають. У зв`язку з чим, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

12 лютого 2020 року до суду надійшли заперечення від позивача, в яких зазначено, що відзив або інший процесуальний документ не повинен братись до уваги, оскільки відзив складений та підписаний не уповноваженою особою.

Разом з тим, на підтвердження своїх повноважень представник відповідача надав суду: наказ від 30.10.2018 №2787 про затвердження Положення про відділ правового забезпечення ГУНП в Донецькій області, Положення про відділ правового забезпечення ГУНП в Донецькій області, наказ від 08.08.2019 №2052 про внесення змін до Положення про відділ правового забезпечення ГУНП в Донецькій області та функціональні обов`язки працівників відділу правового забезпечення ГУНП в Донецькій області.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, проходив службу в поліції, з якої наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 24.07.2019 року № 293 о/с з 24 липня 2019 року звільнений відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) (а.с. 8-12).

Згідно з наказом про звільнення, станом на день звільнення стаж служби в поліції вислуга років у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає 18 років 11 місяців 10 днів; у пільговому обчисленні 29 років 07 місяців 21 день (а.с. 12).

В період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року майор поліції ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області (довідка Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25.06.2019 року № 2676/12/03-2019) (а.с. 13).

В зазначеній довідці вказано, що періоди перебування у відпустках та на лікарняних під час проведення антитерористичної операції (07.04.2014-30.04.2018) не входять до нарахування пільгової вислуги років.

Згідно довідці Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.01.2020 року №111/12/03-2020 (а.с. 27, 49), за даними обліків УКЗ ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_1 в період часу з 07.04.2014 по 30.04.2018 перебував у чергових відпустках:

відповідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області від 07.05.2014 №7 о/с, перебував в відпустці за 2014 рік з 26.04.2014 до 01.06.2014;

відповідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області від 07.10.2015 №110 о/с, перебував в відпустці за 2015 рік з 25.09.2015 до 04.10.2015;

відповідно до наказу ГУНП України в Донецькій області від 30.11.2016 №392 о/с, перебував в відпустці за 2016 рік з 08.12.2016 до 07.01.2017;

відповідно до наказу ГУНП України в Донецькій області від 18.12.2017 №601 о/с, перебував в відпустці за 2017 рік з 19.12.2017 до 20.01.2018.

За даними обліків ВПС УКЗ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 перебував на лікарняному:

з 22.05.2015 по 24.05.2015 року, лікарня з поліклінікою ГУМВС України в Донецькій області;

з 23.07.2015 по 05.08.2015 року, лікарня з поліклінікою ГУМВС України в Донецькій області;

з 06.08.2015 по 24.08.2015 року, лікарня з поліклінікою ГУМВС України в Донецькій області;

з 09.02.2018 по 26.02.2018 року, ТОВ Медичний центр «Адастра».

Також, в довідці зазначено, що періоди перебування у відпустках та на лікарняних під час проведення антитерористичної операції (07.04.2014-30.04.2018) не входять до нарахування пільгового стажу про призначення пенсії.

З розрахунку вислуги років вбачається, що до вислуги років у пільговому обчислені зараховані наступні періоди: з 07.04.2014 по 26.04.2014, з 02.06.2014 по 22.05.2015, з 25.05.2015 по 23.07.2015, з 25.08.2015 по 25.09.2015, з 05.10.2015 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 26.08.2016, з 26.08.2016 по 08.12.2016, з 08.01.2017 по 30.10.2017, з 30.10.2017 по 19.12.2017, з 21.01.2018 по 09.02.2018, з 27.02.2018 по 01.05.2018 (а.с. 28-35, 45-48).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Як слідує з заявленого позову позивач вважає, що при звільненні зі служби в поліції та розрахунку вислуги років відповідачем неправомірно не було включено до вислуги років час прийняття участі в антитерористичній операції.

Вирішуючи даний спір, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262), Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Постанова № 393).

Відповідно до частини першої статті 77 Закону № 580, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Закон № 2262 визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону № 2262, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пунктом «а» статті 12 Закону № 2262 визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Обчислення вислуги років поліцейських здійснюється відповідно до Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі - Порядок № 393).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Порядку № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

Підпунктом «а» пункту 3 Порядку № 393 визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Судом встановлено, що довідкою ГУНП в Донецькій області від 25.06.2019 № 2676/12/03-2019 підтверджено юридичний факт того, що ОСОБА_1 в період з 07.04.2014 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області (а.с. 13).

Відповідно до розрахунку вислуги років до вислуги років у пільговому обчислені зараховані наступні періоди: з 07.04.2014 по 26.04.2014, з 02.06.2014 по 22.05.2015, з 25.05.2015 по 23.07.2015, з 25.08.2015 по 25.09.2015, з 05.10.2015 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 26.08.2016, з 26.08.2016 по 08.12.2016, з 08.01.2017 по 30.10.2017, з 30.10.2017 по 19.12.2017, з 21.01.2018 по 09.02.2018, з 27.02.2018 по 01.05.2018 (а.с. 28-35, 45-48).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.01.2020 року №111/12/03-2020 (а.с. 27, 49), позивач перебував у чергових відпустках: з 26.04.2014 до 01.06.2014; з 25.09.2015 до 04.10.2015; з 08.12.2016 до 07.01.2017; з 19.12.2017 до 20.01.2018 та на лікарняному: з 22.05.2015 по 24.05.2015 року; з 23.07.2015 по 05.08.2015 року; з 06.08.2015 по 24.08.2015 року; з 09.02.2018 по 26.02.2018 року.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем надано належне обґрунтування не зарахування повних періодів, визначених в довідці від 25.06.2019 № 2676/12/03-2019, до вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії особі, з урахуванням днів відпустки та перебування на лікарняному, під час яких позивач не брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року та постанові Верховного суду від 28 жовтня 2019 року по справі №200/2857/19-а.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач в період залучення до участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018 перебував в відпустках та на лікарняних, тому до його вислуги років у пільговому обчислені правомірно зараховані періоди саме безпосередньої участі в антитерористичній операції.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

На думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв без порушення меж повноважень, визначених Законами України, а також обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повне судове рішення складене 17 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко