Справа № 221/5885/19
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року справа №221/5885/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 05 грудня 2019 року (повне судове рішення складено 05 грудня 2019 року у м. Волноваха) у справі № 221/5885/19 (суддя в І інстанції Писанець Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Петч Марина Володимирівна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського Фетч М.В. про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №610159 від 21.07.2019 як незаконно постановлену без доказів його вини. На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме - без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема, позивач зазначає, що 21.07.2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки «MAN TGX 28.540», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «TAD Clasic 30-3», д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський. На 208 км його зупинив інспектор Фетч М.В. та склав відносно нього оскаржувану постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення ним п.22.5 Правил дорожнього руху України, а саме за керування транспортним засобом з напівпричепом, на якому перевозив вантаж, а саме комбайн, габарити якого складають 3,75 м з дозволом №35 НГ з 29.06.2019 по 12.08.2019, умови якого порушено, а саме відсутнє супроводження автомобілем прикриття.

Складену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав її невідповідності вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 05 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно із дозволом, супроводження автомобілем прикриття повинно здійснюватись у випадку, коли габарити вантажу, що перевозиться, складають 3,75 м і більше, в той час як такого поліцейським не доведено, будь-які заміри не проводились, а ширина габаритів відповідачем взята із дозволу. Таким чином, будь-які докази вчинення ним правопорушення відсутні.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Із копії постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21 липня 2019 року вбачається, що 21.07.2019 року об 10 год. 25 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський на 208 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MAN TGX 28.540», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «TAD Clasic 30-3», д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж «комбайн», габарити якого становлять 3,75 м з дозволом № 35НГ, умови якого порушені без транспортних засобів, виділених для супроводження автомобілів прикриття, як це передбачено дозволом, чим порушив п.22.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність ст.132-1 КУпАП. Посадовою особою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про дорожній рух", Закону України "Про Національну поліцію", Правил дорожнього руху.

Згідно із ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п. 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, згідно п. 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

При цьому п. 27 Правил, затверджених постановою КМУ від 18 січня 2001 року №30, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Тобто, з означеного вбачається, що підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за відсутність супроводу автомобіля прикриття є перевищення ширини великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення - 3,5 чи довжини - 24 метри.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів проведення патрульним поліцейським будь-яких замірів ширини великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення, яким керував позивач.

При цьому, дозволом №35 НГ, який став підставою для винесення оскаржуваної постанови, передбачено супроводження автомобілем прикриття при габаритах АТЗ (д/ш/в) саме 22м./3,75м./4,49м.

Водночас, зазначеним дозволом не заборонено рух ТЗ без супроводження автомобілем прикриття, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення не перевищує 3,5 м.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Таким чином, оскільки вина позивача не доведена належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду - скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 05 грудня 2019 року у справі № 221/5885/19 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Петч Марина Володимирівна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №610159 від 21.07.2019, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Петч Мариною Володимирівною відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 21.07.2019 - закрити.

Повне судове рішення - 17 лютого 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук