Справа № 594/1350/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 594/1350/19 пров. № А/857/1367/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Хобор Р.Б.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2019 року, прийняте суддею Чир П.В. у місті Борщів, повний текст складений 23.12.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Депатртаменту патрульної поліції Ринди Віталія Вікторовича, Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Депатртаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Депатртаменту патрульної поліції Ринди Віталія Вікторовича, Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Депатртаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК №1626201 від 15.10.2019 року.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2019 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що в оскаржуваній постанові не наведено жодного належного доказу того, що транспортний засіб з причепом, яким керував позивач, використовувався для отримання прибутку та не додано доказів такого використання.

Також відсутні докази того, що транспортний засіб та причіп фургон- Е підлягають проведенню обов`язкового технічного контролю як це передбачено Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року №137.

Згідно із ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупинити транспортний засіб, чого не додано до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_1 .

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Управлінням патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що інспектором 15.10.2019 року виявлено, що позивач близько 11:32 год керував транспортним засобом з причепом фургоном без паска безпеки. Після зупинки транспортного засобу було встановлено, що він підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, однак, позивач його не пройшов, чим порушив п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України, що складає адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Як вбачається із реєстраційної картки транспортного засобу, що і було безпосередньо встановлено на місці зупинки позивача, транспортний засіб причеп фургон автобан ВО1675ХТ, 2013 року випуску, категорія ТЗ ВЕ (причеп, повна маса якого перевищує 750 кг, тип кузова фургон, код типу ТЗ причіп), а тому такий транспортний засіб у відповідності до правового регулювання підлягає обов`язковому технічному контролю з періодичністю проходження кожні 2 роки.

Відповідач доводить, що причіп є вантажним транспортним засобом, який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, а не те, що позивач його використовує з метою отримання прибутку.

Таким чином, позивачем порушено п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що 15.10.2019 року постановою серії ЕАК №1626201, винесеною інспектором УПП в Хмельницькій області молодшим лейтенантом поліції Риндою В.В. у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1 15.10.2019 року о 11:32:58 год. керував транспортним засобом марки Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 та причепом-фургоном автобан ВО1675 ХТ, який підлягає обов`язковому технічному контролю, однак вчасно не пройшов, чим порушив вимоги 31.3. б ПДР України, експлуатація ТЗ, які не пройшли обов`язковий технічний контроль, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Частина 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній контроль» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Згідно п. 31.3 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів що підлягають такому контролю).

На підставі наведених вище положень статті 35 Закону України «Про дорожній контроль» колегія суддів дійшла висновку, що умови, за яких проведення обов`язкового технічного огляду транспортних засобів є обов`язковим, як і періодичність такого огляду, стосуються не тільки категорій транспортних засобів, але і строку їх експлуатації та мети використання (перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку).

Як легкові автомобілі, так і вантажні автомобілі вантажопідйомністю до 3,5 тонн (належать до категорії «В») підлягають обов`язковому технічному огляду кожні два роки, якщо строк їх експлуатації перевищує два роки.

Зазначений висновок апеляційного суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.11.2018 року у справі №161/4432/17.

Висновок суду першої інстанції про відсутність доказів про те, що даний транспортний засіб використовується для перевезення пасажирів чи вантажу з метою отримання прибутку є недоцільним, оскільки положення ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» стосується лише легкових автомобілів зі строком експлуатації до двох років.

Із матеріалів справи, зокрема, із реєстраційного документа вбачається, що транспортний засіб є причеп фургон автобан ВО1675ХТ, 2013 року випуску, категорія ТЗ ВЕ (причеп, повна маса якого перевищує 750 кг, тип кузова фургон, код типу ТЗ причіп), відтак такий є вантажним транспортним засобом, який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю кожних два роки.

Відповідно до п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для зупинки транспортного засобу було те, що позивач не користувався ременем безпеки під час руху, що підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відтак, враховуючи наведену вище норму законодавства, позивача притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕАК №1626201 від 15.10.2019 року, винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, оскільки згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 229, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Скасувати рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2019 року у справі №594/1350/19 та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 18.02.2020 року.