Справа № 200/13929/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 р. Справа№200/13929/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участю

позивача: не з`явився,

представника відповідача: Листопад С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є громадянином України, пенсіонером та отримувачем страхових виплат як особа з інвалідністю, позивач є внутрішньо переміщеної особою. З 01 травня 2015 року по листопад 2018 року позивач не отримував страхові виплати від управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що порушує конституційні права.

Просить суд визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, яка полягає у незаконному призупиненні (припиненні) виплати страхових виплат ОСОБА_1 з 1 лютого 2017 року.

Скасувати рішення/постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 30 січня 2017 року № 0536/13813/13813/16 про призупинення (припинення) страхових виплат ОСОБА_1 з 1 лютого 2017 року.

Визнати неправомірними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у частині відмови у виплаті заборгованості по сплаті страхових виплат з лютого 2017 року по жовтень 2018 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити заборгованість, яка утворилась в стані припинення страхових виплат ОСОБА_1 з лютого 2017 року по жовтень 2018 року.

Ухвалою від 03 грудня 2019 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

13 грудня 2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання відповідача по справі про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та викликати в судове засідання позивача особисто.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року суд призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14 січня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року суд визнав явку позивача обов`язковою на 14 січня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року суд визнав явку позивача обов`язковою на 17 лютого 2020 року.

13 грудня 2019 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивував наступним.

На виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювання України 11 грудня 2014 року прийняло постанову про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції № 20, зареєстрованою Міністерством юстиції України 12 січня 2015 року за №6/26451 (далі - Порядок № 20).

Порядок №20 діяв до набуття чинності постанови правління Фонду соціального страхування України №27 від 12 грудня 2018 року «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб» (далі - порядок №27).

Відповідач вважає що доводи позивача про те, що відсутні підстави для припинення страхових виплат, які передбачені статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», є безпідставними, оскільки частиною 1 статті 46 вказаного вище Закону передбачено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, законодавством передбачені також інші випадки припинення страхових виплат.

Тому, вважає твердження позивача про противоправні дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області хибними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки противоправні дії відсутні.

Управління Фонду в Донецькій області, звертає увагу на те, що за статистичними даними інформаційно-аналітичної системі Фонду, позивач у період з лютого 2017 року по жовтень 2018 року включно до будь-якого відділення, яке перемістилось на територію підконтрольній українській владі в межах Донецької області або поза її межами із заявою про тимчасове продовження раніше призначених страхових виплат та відповідних документів, визначених Порядком № 20, не звертався та на обліку як тимчасово переміщена особа не перебував, тому не мав правових підстав на отримання страхових виплат.

На цих підставах просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

17 лютого 2020 року позивач в судове засідання не з`явився. 04.02.2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутністю у зв`язку з похилим віком та незадовільним станом здоров`я.

17 лютого 2020 року представник відповідача в судове засідання з`явився. Наполягав на відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Кіровським РВ УМВС України в Донецькій області 14.11.1996 року ідентифікаційний код НОМЕР_2 (а.с.7).

Позивач з 1975 року є пенсіонером по інвалідності трудове каліцтво 3 групи за віком, а з 02.04.1989 року він є пенсіонером за віком (а.с.9-10).

Згідно з довідкою б/н від 27.09.2000 року виданою шахтою «Донецька» йому нараховуються страхові виплати в сумі 210,50 грн. (а.с.8).

07 травня 2015 року позивач взятий на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_1 про що свідчить довідка від 07.05.2015 року № 1426/44489 (а.с.30).

19.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відділення у м. Краматорську фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про продовження страхових виплат, пов`язаних з професійним захворюванням (а.с.29).

Постановою фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення у м. Краматорську від 19.05.2015 року № 0536/13813/13813/11 ОСОБА_1 було продовжено раніше призначену щомісячну грошову суму у разі часткової чи повної втрати працездатності в розмірі 1829,66 грн. (а.с.31).

Витягом з протоколу № 9 комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконкому Краматорської міської ради від 24.01.2017 року прийнято рішення відмовити внутрішньо переміщеної особі ОСОБА_1 у відновленні ( продовженні) страхових виплат на підставі акту обстеження матеріально - побутових умов від 16.12.2016 року № 31250 (а..32).

Постановою фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення у м. Краматорську від 30.01.2017 року № 0536/13813/13813/16 ОСОБА_1 було припинено виплату раніше призначеної щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності в розмірі 1829,66 грн. (а.с.33).

20 листопада 2018 року позивач був взятий на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка від 20.11.2018 року № (а.с.45).

20.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відділення у м. Краматорську фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про продовження страхових виплат, пов`язаних з професійним захворюванням (а.с.29).

Витягом з протоколу № 143 комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконкому Краматорської міської ради від 30.11.2018 року прийнято рішення призначити (поновити) внутрішньо переміщеної особі ОСОБА_1 у відновленні ( продовженні) страхових виплат (а..46).

Постановою фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення у м. Краматорську від 10.12.2018 року № 0536/13813/13813/18 ОСОБА_1 було продовжено виплату раніше призначеної щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності в розмірі 3482,90 грн. (а.с.37).

Згідно з відомостей про нараховані та виплачені страхові виплати ОСОБА_1 за період з лютого 2017 року по жовтень 2018 року не нараховувалися. Загальна сума що обліковується за цей період становить 58112,30 грн. (а.с.38).

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту, з приводу правомірності невиплати такого виду страхової виплати, як стразові виплати у разі втрати працездатності внаслідок професійного захворювання.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. При цьому основи соціального захисту, а також форми і виді пенсійного забезпечення, визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Зокрема, з огляду на положення статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Разом з цим, положення частини 1 статті 27 цих же основ передбачають, що виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Отже, Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування вичерпних випадків припинення таких страхових виплат, як страхові виплати, не передбачають, але встановлюють, що вони можуть бути передбачені іншими законами.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон №1706-VII).

Питання виплати страхових виплат врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У відповідності до вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України: 2) на весь час. протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого: 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку: 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми: 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Також суд звертає увагу на те, що у будь-якому випадку, хоча припинення страхових виплат могло мати місце й в інших випадках, передбачених іншим законом, воно можливе виключно на підставі рішення Фонду соціального страхування або за рішенням суду.

Суд зазначає, що позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, в силу положень статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Проте будь-яких положень щодо незастосування до внутрішньо переміщених осіб Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у собі не містить, а положення Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та Закону України "Про боротьбу з тероризмом" не містять вказівок про те, що ці закони є спеціальними по відношенню до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Суд констатує, що Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та Закон України "Про боротьбу з тероризмом" не визначає жодної спеціальної підстави для припинення виплати особі будь-якого виду соціальної виплати, у тому числі і страхові виплати, як і не наділяє органи фонду соціального страхування України правом не приймати рішення у випадку наявності підстави для припинення страхових виплат, як це прямо встановлено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і тим більше, не встановлює права вчинити це автоматично на підставі інформації, отриманої від управління праці та соціального захисту населення, Держприкордонслужби або іншого державного органу про відсутність внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання чи про її повернення до покинутого місця проживання і не повернення назад.

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені саме Конституцією та законами України.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді страхових виплат, суд вважає таким, що не мало ознак "законності". Тому, суд не бачить необхідним перевіряти дії фонду соціального страхування на предмет того чи переслідували вони легітимну мету: публічні або ж суспільні інтереси, а також чи було втручання у право на мирне володіння своїм майном пропорційним поставленій меті. Встановлення судом відсутності "законності втручання", тобто вчинення дії не у спосіб, що встановлений законом, є окремою підставою, яка вказує на те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Позивачу відстрочено сплату судового збору, тому питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до вимог ч.2 ст.133 КАС України шляхом стягнення суми за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України.

Оскільки позов було подано позивачем та отримано канцелярію суду 02.12.2019 року, то сума судового збору становить 768,40 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення, яка полягає у незаконному призупиненні (припиненні) виплати страхових виплат ОСОБА_1 з 1 лютого 2017 року.

Скасувати постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення від 30 січня 2017 року № 0536/13813/13813/16 про припинення страхових виплат ОСОБА_1 з 1 лютого 2017 року.

Визнати неправомірними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення у частині відмови у виплаті заборгованості по сплаті страхових виплат з лютого 2017 року по жовтень 2018 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення виплатити заборгованість, яка утворилась в стані припинення страхових виплат ОСОБА_1 з лютого 2017 року по жовтень 2018 року.

Сягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення (84122, Донецька область, м. Слов`янськ , вул..Соборна, 5, ) на користь Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 17 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков