Справа № 420/6339/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6339/19
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Танасогло Т.М., Єщенка О.В.,

за участю секретаря Пономарьової Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" Андронова Олега Борисовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" Андронова Олега Борисовича, в якому просив:

- визнати протиправним не включення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" Андроновим О.Б. кредиторських вимог ОСОБА_1 в сумі 285836,88 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АБ "Порто-Франко";

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" Андронова Олега Борисовича включити кредиторські вимоги позивача в сумі 285836,88 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АБ "Порто-Франко" та подати їх на затвердження до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" Андронова Олега Борисовича подати додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АБ "Порто-Франко" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах граничного розміру відшкодування коштів).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі наголошує, що оскільки у позивача стан здоров`я тяжкий, рівень свідомості загальмований, дезорієнтований, мова часткова, потребує постійного стороннього догляду, стан якого не покращується з роками, хворіє по життєво, суд необґрунтовано прийшов до висновку, що позивач за цей час мав можливість звернутись до суду, та його стан не є таким що є об`єктивно непереборним та пов`язан з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Крім того, на думку позивача, бездіяльність шляхом не включення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АБ "Порто-Франко" позивача, призвела до реальних збитків у розмірі 200000 грн.. У зв`язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування оскарженого судового рішення.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи викладені в апеляційній скарзі, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Приписами ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30.01.2015 № 67 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства акціонерного товариства "Порто-Франко" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 № 19 "Про початок процедури ліквідації АБ "Порто-Франко" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку".

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку " Порто-Франко " () містяться відомості - стан суб`єкта: припинено, дата запису: 18.10.2019 року, номер запису 9003068.

22.10.2019 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua) оприлюднено повідомлення, що відповідно до статті 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" 18 жовтня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 9003068 про державну реєстрацію припинення публічного акціонерного товариства акціонерного банку " Порто-Франко " як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. Згідно зі статтею 52 Закону вимоги кредиторів до банку, що були незадоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними. Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора публічного акціонерного товариства акціонерного банку " Порто-Франко " припинено.

Як убачається з матеріалів справи В позовній заяві позивач вказує, що при першій можливості звернувся до відповідача із заявою щодо включення його до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, проте 29.06.2016 року йому було відмовлено.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачу достовірно було відомо про не включення його до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами з 29.06.2016 року.

Таким чином, строк звернення до суду з даним позовом сплинув 29.12.2016 року.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладене, строк на звернення позивача з даним позовом до суду становив шість місяців з дня, коли останній дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

В обґрунтування своєї позиції щодо поновлення строку для звернення до суду ОСОБА_1 зазначає, що з липня 2016 року по травень 2018 року позивач неодноразово звертався до суду з позовними вимогами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" про зобов`язання включити кредиторські вимоги позивача в сумі 285836,88 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АБ "Порто-Франко", проте позовні вимоги позивача по суті розглянуті не були.

Так, останнє звернення позивача до суду відбулось 15.12.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси, проте ухвалою від 16.05.2018 року по справі № 522/23772/17 провадження за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» Андронова О.Б., за участю третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко» про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів та поновлення строку звернення до суду - закрито та роз`яснено право на звернення до суду з відповідними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Необхідно відзначити, що наведена вище ухвала Приморського районного суду м. Одеси не оскаржена позивачем в апеляційному порядку, що також не заперечується самим позивачем.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано наголосив, що неодноразові звернення позивача до судів різних юрисдикцій не можуть свідчити про поважність причин пропуску звернення до суду в період з липня 2016 року по травень 2018 року.

При цьому, починаючи з травня 2018 року та до 23.10.2019 року (дата подання позовної заяви до відділення поштового зв`язку) ОСОБА_1 не звертався до відповідача чи до суду щодо включення його кредиторських вимог в сумі 285836,88 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АБ "Порто-Франко".

Не є обґрунтованими також посилання позивача про поважність пропуску строку звернення до суду через хворобу та лікування останнього протягом травня 2018 року по 23.10.2019 року (дата подання позовної заяви до відділення поштового зв`язку), оскільки наведені вище обставини не можуть вважатись такими як непереборними, що перешкоджали позивачу звернутись з даним позовом до суду.

Так, в апеляційній скарзі позивач вказує, що після винесення ухвали Приморським районного суду м. Одеси від 16.05.2018 року по справі № 522/23772/17 останній знов отримав великий стрес, що призвело до ускладнень хвороби. Зокрема, згідно виписки від 20.08.2018 року з медичної картки № 6046 стаціонарного хворого, з 10.08.2019 року проходив курс лікування: «Діагноз заключний: ЦВБ последствия ОНМК (2015) по ишемическому тип в ПСМА (ишемический инсульт). Выраженный левосторонний гемипарез. Частичная сенсорно-моторная афазия. Выраженное нарушение функции хотьбы и самообслуживания..

Неврологический статус: общее состояние тяжелое. Положение вынужденное. Уровень сознания заторможен, дезориентирован. Речь частичная афазия глазные щели, зрачкы офтальдинамика ограничена в объеме. Слабост конвергенции. Движения ограничены с лева, в левых конечнастя, с верхних и нижних конечностей. Координаторные пробы не выполняет по тяжести состояния. Нуждаеться в постоянном постороннем уходе.»

ОСОБА_1 був виписан з лікарні у тяжкому стані, рівень свідомості загальмований, дезорієнтований, мова часткова, потребує постійного стороннього догляду та інше.

Проте, наведена вище виписка від 20.08.2018 року з медичної картки № 6046 стаціонарного хворого, на яку посилається позивач, не була надана до суду першої інстанції під час вирішення питання щодо поновлення процесуального строку для звернення до суду.

З приводу наведених вище обставин, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з наданням відповідної довідки.

При цьому колегія суддів зауважує, що навіть у зв`язку з тяжким станом здоров`я та довготривалим лікуванням, позивач не був позбавлений також можливості звернутись до суду протягом певного часу через уповноваженого представника у відповідності до вимог чинного законодавства.

Зважаючи на викладене в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про пропуск визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України строку звернення з позовною заявою про визнання протиправним не включення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" Андроновим О.Б. кредиторських вимог ОСОБА_1 в сумі 285836,88 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АБ "Порто-Франко", а також про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" Андронова О. Б. включити кредиторські вимоги позивача в сумі 285836,88 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АБ "Порто-Франко" та подати їх на затвердження до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в пункті 27 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), яке набуло статусу остаточного 20 серпня 2010 року, ЄСПЛ зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. пункт 57 рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), Series A, № 93).

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Оскільки позивачем протягом встановленого законом строку не ставилось питання щодо правомірності вимог заявлених у даній справі, то подання позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання з її оскарження матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду з пропуском строку, останній не наводить та зі змісту матеріалів справи не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали їй своєчасно звернутись до суду із даним позовом, що позбавляє суд можливості застосувати приписи КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними, колегія суддів приходить до висновку про правильність рішення суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви ОСОБА_1 ..

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки в суді першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Згідно ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 18 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.