Справа № 640/3197/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 лютого 2020 року м. Київ № 640/3197/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправними та скасування постанови
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить суд:

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. про стягнення виконавчого збору від 15.12.2015 у ВП №44096558;

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2017 №53891614.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у ст. 160 і 161 цього Кодексу.

Зокрема, ч. 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ (у редакції чинній станом на день звернення позивача із цим позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VІ, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позову немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, в абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону №3674-VІ встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX передбачено, що з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2 102 гривні.

Судом встановлено, що позивачем у поданому адміністративному позові заявлено позовні вимоги, з них: позовну вимогу майнового характеру - про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.12.2015 на суму 715 118,88 грн. та позовну вимогу немайнового характеру - про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2017. Таким чином, відповідно до вищенаведених норм Законів №3674-VІ і №294-IX сума судового збору, яку мав сплатити позивач при зверненні до адміністративного суду із цим позовом становить 7 991,99 грн. (7 151,19 грн. + 840,80 грн.).

Оглянувши зміст поданого позову та доданих до нього матеріалів суд встановив наявність квитанції №06-3263930/с від 06.02.2020 щодо сплати ОСОБА_1 судового збору лише у сумі 840,80 грн. Таким чином, недоплата судового збору за поданим позовом наразі складає 7 151,19 грн.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача на те, що приписами ч. 6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України (у редакції чинній з 15.12.2017) чітко визначено, що позовну заяву позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна норма щодо строку звернення до суду із позовом у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця була закріплена у ч. 2 ст. 181 КАС України у редакції, що діяла до 15.12.2017.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви суд встановив, що у п. 1 прохальної частини позову ОСОБА_1 заявлено про поновлення строку для пред`явлення цього позову до Окружного адміністративного суду міста Києва мотивоване тим, що про оскаржувані постанови державних виконавців ОСОБА_1 дізнався ще 25.05.2017. В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з позовними вимогами про: визнання протиправною та скасування постанови від 15.12.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 715 188,88 грн., визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника від 12.05.2017. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2019 у справі №826/7242/17 вказаний позов було задоволено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 рішення суду першої інстанції було скасовано та прийнято нове рішення про відмову у позові. В подальшому ухвалою Верховного Суду від 24.12.2019 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019. При цьому, при прийнятті своїх рішень суди апеляційної та касаційної інстанцій керувалися висновками про те, що позовна заява ОСОБА_1 була подана до неналежного відповідача - відділу примусового виконання рішень, що є лише структурним підрозділом відповідного органу державної виконавчої служби - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Як стверджує позивач, після ухвалення прийняття Верховним судом остаточного рішення у справі №826/7242/17 ОСОБА_1 стало відомо, що ним було обрано невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів. Саме наведеними обставинами позивач пояснює причини пропуску ним строку звернення до суду із цим позовом.

Оглянувши зміст доданих до позовної заяви матеріалів, суд встановив, що в тексті постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №826/7242/17 містяться висновки апеляційного суду про те, що станом 02.06.2017 (тобто, день звернення із позовною заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва вперше) ОСОБА_1 вже пропустив встановлений ст. 181 КАС України строк звернення до суду із позовом про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 15.12.2015 у ВП №44096558.

Також, як видно з тексту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2019 у справі №826/7242/17, в ході розгляду адміністративної справи №826/7242/17 судом були встановлені обставини щодо виділення в окреме виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 15.12.2015 у ВП №44096558. У свою ОСОБА_1 у межах цього розглядуваного судом спору оскаржував також постанову державного виконавця Бялого М.Г. про арешт майна боржника від 12.05.2017 ВП №53891614. Зокрема, у тексті цієї постанови державного виконавця від 12.05.2017 наявні посилання на обставину прийняття 11.05.2017 державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №53891614.

Між тим, із позовом про скасування постанови державного виконавця Бялого М.Г. про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2017 №53891614 ОСОБА_1 звернувся до суду лише в лютому 2020 року.

Таким чином, додані до позовної заяви ОСОБА_1 (вх. №640/3197/20 від 11.02.2020) копії документів та матеріали засвідчують обставини пропуску позивачем процесуального строку на звернення до суду із цим позовом та спростовують поважність наведених у тексті цього позову причин пропуску такого строку.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене вище, позивачу слід подати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, у тексті якої навести інші причини пропуску процесуального строку ніж ті, що містяться в тексті позову, разом із документальними докази на підтвердження обставин пропуску строку звернення до суду з поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень ст. 161 КАС України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду із супровідним листом: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із цим позовом, у тексті якої навести інші причини пропуску процесуального строку ніж ті, що містяться в тексті позову, а також документальних доказів поважності причин пропуску такого строку; оригіналу платіжного документу про сплату ОСОБА_1 судового збору за розгляд Окружним адміністративним судом міста Києва його позовної заяви у розмірі 7 151,19 грн. - у випадку, якщо позивач не дійде висновку про необхідність зменшення розміру заявлених позовних вимог у відповідність до розміру фактичного сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Скочок