Справа № 160/10119/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Дудко Ю.С.
представника позивача - Білої М.С.
представника відповідача - Брилевського А.Д.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ») до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування пунктів припису,-
17.10.2019 ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якій просило:
- визнати протиправними та скасувати повністю пункти 1, 2, 3, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 25, 28, 29 б/н, 30 припису від 19.04.2019 № 4-3835-2-3 Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.
12.04.2019 за результатами перевірки відповідачем було складено Акт №257/2-10/19. 24.04.2019 на адресу позивача надійшов Припис від 19.04.2019 № 4-3835-2-3 Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з п.п. 1, 2, 3, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 25, 28, 29 б/н, 30, з якими позивач не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся з даною позовною заявою до суду.
Ухвалою суду від 18.10.2019 було відкрито провадженні у справ та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання.
29.10.2019 до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив суд на підтвердження правової позиції ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ»), викладеної в адміністративному позові, долучити до матеріалів справи наступні документи: копію листа-запрошення вих. № 09-504 від 07.10.2019; копію листа-запрошення до Нікопольської міської ради №505 від 07.10.2019; копію Акту про неприбуття представників Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області для проведення сумісного відбору від 15.10.2019; копію акту відбору проб стічних вод (випуск №2) від 15.10.2019; копію акту відбору проб стічних вод (випуск №3) від 15.10.2019; копію акту відбору проб стічних вод (випуск №4) від 15.10.2019; копію акту відбору проб стічних вод (випуск №5) від 15.10.2019; копію акту відбору проб стічних вод (випуск №6) від 15.10.2019; копію протоколу відбору № 26; копію листа № 09-523 від 16.10.2019.
18.11.2019 до суду від представника Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні зазначивши, що ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ») не виконано приписи Держекоінспекції та позивач систематично порушує вимоги природоохоронного законодавства, а тому позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
10.12.2019 до суду від ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ») надійшли письмові пояснення щодо оскаржуваних пунктів припису від 19.04.2019 №4-3835-2-3, в яких останній зазначив, що твердження відповідача щодо встановлення фактів про правопорушення позивачем норм чинного природоохоронного законодавства за візуальним оглядом території є лише особистою думкою Держекоінспекції, яка жодним чином не підтверджує наявність таких правопорушень.
Окрім того, відповідачем не лише не доведено з посиланням на чинні нормативні акти України правомірність висновків про порушення з боку ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, але навпаки, позивач вважає, що будь-які порушення екологічного законодавства України в його діях відсутні, а висновки відповідача абсолютно не грунтуються на фактичних обставинах та прямо протирічать фактам та документам.
На підтвердження своєї правової позиції та заявлених позовних вимог, представником позивача також було надано копії наступних документів: протокол № 1с хімічного аналізу підземних вод від 28.01.2019; протокол № 2с хімічного аналізу підземних вод від 24.04.2019; протокол № 3с хімічного аналізу підземних вод від 29.07.2019; протокол № 4с хімічного аналізу підземних вод від 07.10.2019; копія Звіту аудиту від 28.12.2018; копія проекту «Технічне переоснащення вузлів технологічного устаткування (інженерних мереж з водовідведення), які використовуються для перенаправлення стічних вод випуску № 3, без скиду забруднюючих речовин у водні об`єкти»; схема комунікацій; копія Договору оренди землі за рішенням № 55-2/VII від 25.12.2015; копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 54830679 від 10.03.2016; копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 171474910 від 24.06.2019; копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 171575673 від 25.06.2019; копія постанови № 1504 від 01.09.2016; копія поточних індивідуальних технологічних нормативів використання питної води; копія рішення Нікопольської міської ради № 46-88/VI від 23.10.2015 з додатком до нього.
06.02.2020 до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив суд, на підтвердження правової позиції ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ»), долучити до матеріалів справи наступні документи: копія довідки № 09-38 від 27.01.2020; копія звіту з управління навколишнім середовищем за період 2018-2019 роки; копія витягу з акту приймання-передачі від 01.04.2002; копія витягу з технологічного регламенту по експлуатації ставка-шламонакопичувача; копія зведеного технічного паспорту на ставок-шламонакопичувач; копія план-схеми ставка-шламонакопичувача.
У судове засідання 11.02.2020 з`явились представники позивача та відповідача.
Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовні заяві та письмових поясненнях.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, свідка, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ») є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.01.2002.
Основним видом діяльності ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ») є КВЕД 36.00 Забір, очищення та постачання води.
На підставі висновків Акту перевірки №257/2-10/19 Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області було видано Припис про усунення порушень № 4-3835-2-3 від 19.04.2019, яким приписано усунути порушення, виявлені під час перевірки 19.04.2019.
Позивач вважає пункти 1, 2, 3, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 25, 28, 29 б/н, 30 припису від 19.04.2019 № 4-3835-2-3 Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся з даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до Положення №275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 7 Положення №275 встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Підпунктами 10 та 11 пункту 6 Положення №275 встановлено, що Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право: проводити перевірку стану організації та здійснення виробничого контролю за дотриманням суб`єктами господарювання нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин, за здійсненням інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин із стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок, за дотриманням установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води об`єктів у контрольних створах і перевірку дотримання правил визначення якості вод; проводити лабораторний аналіз стану забруднення земель, у тому числі радіоактивний, у зонах безпосереднього впливу викидів і скидів підприємствами забруднюючих речовин, а також у разі виникнення аварій та надзвичайних ситуацій.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року N877-V (далі - Закон №877-V), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення господарської діяльності.
З урахуванням значення прийнятного ризику, всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), відносяться до одного з трьох ступенів ризику: з високим, середнім та незначним.
Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).
Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.
Щодо п. 1 Припису від 19.04.2019 № 4-3835-2-3 «Правовстановлюючі документи щодо землекористування оформити згідно вимог законодавства» суд зазначає, що відповідно до норм Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, за-твердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15 державний контроль в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель здійснюється Держгеокадастром. Таким чином, відповідач перебрав на себе повноваження іншого органу державної влади.
Судом встановлено, що користування земельними ділянками, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна позивача, відбувається на підставі оформлених Договорів оренди земельних ділянок. Загальна площа земельних ділянок, які знаходяться в оренді, становить 49,7033 га. Під час перевірки представникам відповідача надавалися копії договорів оренди земельних ділянок наступних документів: договір оренди земельної ділянки за рішенням від 20.07.2018 №30-38VIІ; договір оренди земельної ділянки за рішенням від 31.05.2013 №24-31/VІ; договір оренди земельної ділянки за рішенням 25.12.2015 №55-2/VII; договір оренди земельної ділянки за рішенням від 16.12.2014 №18020576; від 31.05.2013 №31-31/VІ; договір оренди земельної ділянки за рішенням від 31.01.2014 №119-41/VI.
Суд звертає увагу, що Договір оренди земельної ділянки за рішенням 25.12.2015 №55/2/VII припинив свою дію лише 20.06.2019, однак був діючим на день перевірки, а 21.06.2019 на зазначену земельну ділянку було укладено новий Договір.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що усі земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна позивача оформлені належним чином та користування ними відбувається у рамках правового поля.
Щодо п. 2 Припису від 19.04.2019 № 4-3835-2-3 «Розробити матеріали оцінки впливу на довкілля щодо провадження планової діяльності та погодити в установленому порядку» суд зазначає, що ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» було засновано 2002 і жодного разу з моменту свого заснування не змінювало видів своєї діяльності та не мало необхідності проводити реконструкцію, технічне переоснащення, демонтаж основного виробництва обладнання та монтаж нового, а саме ці види діяльності віднесені п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
Суд звертає увагу, що у зазначеному пункті припису не зазначено на який саме вид планової діяльності позивачу необхідно отримати мати оцінку впливу на довкілля.
Так, відповідачем було конкретизовано на який саме вид діяльності потрібно позивачеві отримати оцінку впливу на довкілля лише у відзиву на позовну заяву. Дане твердження відповідача у відзиві на адміністративний позов на необхідність отримання позивачем оцінки впливу на довкілля на отримання висновку на природоохоронний захід «Перенаправлення стоків з випуску №3» не знаходить свого підтвердження наявними у матеріал справи доказами, а базується лише на припущеннях.
Відповідно до п.п. 3 п. 2 «Критеріїв визначення розширень і змін діяльності та об`єктів, які не підлягають оцінці впливу на довкілля» (затверджено Постановою № 1010 Кабінету Міністрів України від 13.12.2017) оцінці впливу на довкілля не підлягають технічне переоснащення одиниць та вузлів технологічного устаткування, систем управління та автоматизації, які морально застаріли та у яких вичерпано технічний ресурс, що розташовані в існуючих цехах, приміщеннях, без перепрофілювання, капітального ремонту, реконструкції об`єктів та підприємств, якщо в результаті такого переоснащення господарська діяльність не призведе до збільшення утворюваних та утворення нових видів небезпечних відходів, збільшення та/або появи нових джерел викидів в атмосферне повітря та скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, шумового, вібраційного, світлового, теплового та радіаційного забруднення, а також випромінення. Таким чином, на природоохоронний захід «Перенаправлення стоків з випуску №3» не потрібно розробляти матеріали впливу на довкілля у зв`язку з тим, що зазначений захід відбувається за проектом «Технічне переоснащення вузлів технологічного устаткування (інженерних мереж з водовідведення), які використовуються для перенаправлення стічних вод випуску №3, без скиду забруднюючих речовин у водні об`єкти».
Щодо п. 3, 14, 15, 16, 18, 19, 25 Припису № 4-3835-2-3 від 19.04.2019: «п. 3. забезпечити додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів передбачених у проектах та дозволах», «п. 14 запровадити контроль за якістю та кількістю стічних вод в повному обсязі», п. 15 запровадити здійснення достатніх заходів із запобігання забруднення водних об`єктів стічними (зливовими, сніговими) водами, що відводяться з території підприємства», п. 16 забезпечити достатній контроль за якісним станом підземних горизонтів та ґрунтів промділянок через мережу спостережувальних свердловин», «п. 18 забезпечити користування водними об`єктами для промислових потреб згідно встановлених умов спеціального водокористування, екологічних вимог, а також вживати заходи щодо зменшення витрат води (особливо питної) та припинення скидання забруднених зворотних вод шляхом удосконалення виробничих технологій, схем водопостачання та очищення стічних вод», п.19 вжити заходи з охорони вод та грунтів», «п. 25 забезпечити в повному обсязі здійснення моніторингу місць утворення, зберігання і видалення відходів».
Так, за правилами ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Так, Припис Інспекції повинен містити вказівки на конкретні порушення норм чинного законодавства, які виявлені в процесі перевірки, із зазначенням терміну їх усунення. Припис не може бути декларативним і посилатися на загальні норми, яких підприємство повинно дотримуватися повсякчасно на протязі всієї своєї діяльності і без наявності такої вимоги контролюючого органу.
Суд звертає увагу, що зазначеними пунктами позивачу приписано дотримуватися загальних норм природоохоронного законодавства без конкретних вказівок на правопорушення, зі змісту яких неможливо зробити висновок, що саме повинно зробити підприємство та у чому саме полягає правопорушення.
На підтвердження виконання загальних вимог природоохоронного законодавства позивачем надано: копія плану заходів; копія плану заходів щодо охорони вод та поліпшення якості стічних вод на 2019; копія оцінки впливу на навколишнє середовище; копія звіту про результати моніторингу стану та забруднення навколишнього середовища.
Щодо п. 9 та 10 Припису № 4-3835-2-3 від 19.04.2019 «п. 9 розробити проект встановлення меж прибережно-захисної смуги та погодити згідно чинного законодавства», «п. 10. забезпечити дотримання режиму використання водоохоронних зон і прибережних смуг».
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Земельного кодексу (надалі - ЗК України) та абз. 39 ст. 1 Водного кодексу України (надалі - ВК України) визначає прибережну захисну смугу як частину водоохоронної зони. Правового механізму та порядку погодження меж прибережно-захисної смуги законодавством не передбачено. Межі прибережно-захисної смуги річки Сухий Чортомлик та правовий режим використання земель фонду, на яких вона знаходиться, належить відповідному органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади згідно положень Водного кодексу і цей обов`язок, покладено не на позивача.
Розміри прибережних захисних смуг чітко передбачені ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України, і у даному випадку становлять - 25 метрів. Ставок-шламонакопичувач не є об`єктом водного фонду, а за своєю природою є складною гідротехнічною спорудою (складається зі ставка, де здійснюється шламонакопичення та осадження шламу; карт зневоднення; чистого ставка, з якого очищена вода скидається в річку) та розташований з дотриманням розмірів прибережних захисних смуг, які передбачені ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України; виробнича діяльність очищення стічних вод здійснюється у той частині ставку-шламонакопичувачі, яка розташована на більш 500 метрів від місця скиду стічних вод у річку с.Чортомлик.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач не здійснює діяльності, яку забороняється здійснювати у межах водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, які заборонені ст. 59 ЗК України та ст. 85, 88 ВК України та не порушує режиму ведення у таких смугах господарської діяльності. П. 4 ч. 2 ст. 59 ВК України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах дозволяється будівництво гідротехнічних споруд, яким і є ставок-шламонакопичувач позивача.
П. 10. Припису містить термін його виконання 19.04.2019, але, враховуючи те, що позивач отримав припис поштовим відправленням тільки 24.04.2019, його виконання фактично у встановлений термін неможливо. Дані факти підтверджуються: висновоком екологічного аудитора, відповідно до якого підстави для розробки проекту встановлення меж прибережно - захисної для ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» відсутні; технічним паспортом на ставок - шламонакопичувач.
Щодо п. 11 Припису № 4-3835-2-3 від 19.04.2019 «забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов`язання з екологічного податку в повному обсязі відповідно з вимогами законодавства».
Відповідно до ч. 2 п. 4 постанови КМУ «Про затвердження Положення про Державну екологічну інспекцію України» від 19.04.2017 № 275 до повноважень відповідача не віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за повнотою і своєчасністю сплати екологічного податку.
Згідно п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).
Отже, пункт 11 Припису від 19.04.2019 відповідачем винесено без наявних на те підстав.
Щодо п. 12 та 17 Припису № 4-3835-2-3 від 19.04.2019 «п. 12 дотримуватись умов дозволу на спеціальне водокористування», «п. 17 не допускати скидання стічних (зливових, снігових) вод по рельєфу місцевості».
Вищевказані пункти припису містять термін їх виконання - 19.04.2019, але, враховуючи те, що позивач отримав припис поштовим відправленням лише 24.04.2019, його виконання фактично у встановлені терміни неможливо та вони також носять рекомендаційний характер всупереч норм ч. 8 ст. Закону 877-V та не містять вказівок на конкретні порушення норм природоохоронного законодавства.
Суд наголошує, що твердження відповідача щодо недостатньо обладнаної зливової каналізації також не підтверджено належними доказами, а скидання стічних (зливових, снігових) вод по рельєфу місцевості позивачем не здійснюється, зливова каналізація обладнана належним чином, що підтверджується схемою, яка міститься в матеріалах справи.
Умови дозволу № 283/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування виконуються, що підтверджується: екологічним аудитом підприємства (звіт аудиту від 28.12.2018); моніторингом стічних вод по випускам №2, 3, 4, 5, 6; проектом «Технічне переоснащення вузлів технологічного устаткування (інженерних мереж з водовідведення), які використовуються для перенаправлення стічних вод випуску №3, без скиду забруднюючих речовин у водні об`єкти»; експертним звітом щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності, довговічності, санітарно-епідеміологічного благополуччя населення екології за робочим проектом №04-2707-15.
Щодо п. 13 та 30 Припису № 4-3835-2-3 від 19.04.2019 «п. 13 забезпечити очищення та відведення стічних вод згідно вимог екологічної безпеки», «п. 30 забезпечити проведення виробничого контролю за дотриманням затверджених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду підприємства в повному обсязі».
Відповідно до ст. 6 Закону України 877-V під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Отже предмет позапланової перевірки є обмеженим лише тими питаннями, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу.
Щодо п. 27 та п. без номера Припису № 4-3835-2-3 від 19.04.2019 «п. 27. інформацію про проведення інструментально-лабораторного контролю щодо дотримання нормативів гранично - допустимих концентрацій забруднюючих речовин (згідно дозволу № 283/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування), контролю за якістю води водних об`єктів у контрольних створах поверхневої водойми та вжитих заходах надавати до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області», «п. без номеру, надати довідку про об`єм зворотних вод, скинутих зі скиду № 2, № 3 в Каховське водосховище та зі скиду № 4, № 5, № 6 в р. Сухий Чортомлик окремо в періоди з 15.12.2016 по 31.12.2016 включно, з 01.01.2017 по 31.12.2017 включно, з 01.0.1.2018 по 03.06.2018 включно, з 04.06.2018 по 31.12.2018 включно, з 01.01.2019 по 01.04.2019 включно та результати якості зворотної води, що скидаються в Каховське водосховище зі скиду № 2, № 3 та в р. Сухий Чортомлик зі скиду № 4, № 5, № 6 в періоди з 15.12.2016 по 01.04.2019, окремо».
Так, ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V, законодавець чітко визначив зміст припису, а саме це вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства.
Проте, зміст п.п. 27 та пункту без номеру Припису від 19.04.2019 чітко видно, що вони не містять у собі вимоги відповідача до позивача щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства, а лише містить своїм змістом запит на отримання інформації.
Однак, суд звертає увагу, що вимога щодо надання документів не с способом усунення порушень вимог законодавства.
Щодо п. 28 та п. 29 Припису № 4-3835-2-3 від 19.04.2019 «п. 28 вживати заходи, щодо запобігання скидів зворотних вод підприємства в Каховське водосховище та р. Сухий Чортомлик з перевищенням нормативів гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин (згідно дозволу № 283/ДГІ/49д-18 на спеціальне водокористування», «п. 29. забезпечити проведення виконання відбору проб та інструментально-лабораторного контролю додержання нормативів гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин (згідно дозволу № 283/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування) з Випуску № 6 в Каховське водосховище.
Так, п порушення вимог чинного законодавства (ч. 1 Закону України № 877-V) під час проведення перевірки відповідачем сумісно з позивачем було відібрано зразки проб стічних вод для проведення аналізу їх якості, але ані актів відборів проб, ані протоколів вимірювань, ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУСИ» не отримало. Доказів направлення на адресу позивача протоколів вимірювань відповідачем не надано.
Таким чином, неможливо встановити факт наявності перевищень нормативів гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин.
Окрім того, акредитованою лабораторією захисту водного та повітряного басейнів ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» було здійснено вимірювання показників складу якості стічних вод з проб, які були сумісно відібрані з представниками відповідача. Результати вимірювань якості стічних вод свідчать про відсутність перевищень гранично-допустимих концентрацій та про ефективну роботу очисної споруди - ставка- шламонакопичувача, що підтверджується: копією актів відбору проб по випуску № 4 від 01.04.2019, 15.08.2019, 15.10.2019; копією актів відбору проб по випуску № 5 від 01.04.2019, 15.08.2019, 15.10.2019; копією актів відбору проб по випуску №3 01.04.2019, 15.08.2019, 15.10.2019; копією актів відбору проб по випуску № 2 від 01.04.2019, 15.08.2019, 15.10.2019; копією актів відбору проб по випуску № 6 від 15.10.2019 та 15.08.2019; копією протоколу хімічного аналізу № 5 від 01.04.2019; копією протоколу хімічного аналізу №15 від 15.08.2019; копією протоколу хімічного аналізу №26 від 15.08.2019.
Матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» здійснює систематичний та постійний контроль якості стічних вод, проводить ряд заходів, направлених на поліпшення якості зворотних вод та зменшення в них вмісту забруднюючих речовин, запроваджує нові технології щодо їх ефективного очищення.
Суд звертає увагу, що перевищень ГДК по вищезазначеним речовинам не спостерігається (випуск №3, 5, 4).
Так, позивачем було здійснено відбір проб зворотних вод за участю представника Нікопольської міської ради, за результатами вимірювань якого зафіксовано відсутність перевищень гранично допустимих концентрації.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що пункти 1, 2, 3, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 25, 28, 29 б/н, 30 припису від 19.04.2019 № 4-3835-2-3 Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до задоволених вимог позивача.
З матеріалів справи видно, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 1 921,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1689 від 10.10.2019, оригінал якого міститься в матеріалах справи.
Оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 143, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати повністю пункти 1, 2, 3, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 25, 28, 29 б/н, 30 припису від 19.04.2019 № 4-3835-2-3 Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко