Справа № 140/3617/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

17 лютого 2020 рокуЛуцькСправа № 140/3617/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Ковельської міської ради Волинської області про визнання протиправними дій щодо неналежного розгляду проекту рішення № 1481 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 ; зобов`язання у визначений строк затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0759 га по вулиці АДРЕСА_1 (кадастровий номер :42:005:0134) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель Ковельської міської ради, не наданих у власність і користування; стягнення моральної шкоди у сумі 7 000 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (арк. спр. 1).

Позивач ОСОБА_1 21 січня 2020 року надіслала до суду клопотання від 14 січня 2020 року, у якому просила прийняти її заяву про відмову від позову та вирішити питання про розподіл судових витрат (просила стягнути на її користь 6 000 грн витрат на правничу допомогу, 768 грн 40 коп. (50 процентів від сплаченої суми) судового збору). Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 26 грудня 2019 року відповідач прийняв рішення № 61/65 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 ». Таким чином, вказаним рішенням відповідач фактично усунув порушене право позивачки, за захистом якого вона звернулась із даним позовом до суду.

Від відповідача, Ковельської міської ради Волинської області, 23 січня 2020 року до суду надійшов відзив (арк. спр. 57-62). Проти заявленого позову відповідач заперечив з огляду на те, що рішенням № 61/65 від 26 грудня 2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 . Водночас, проти стягнення на користь позивачки судових витрат (про які було заявлено у позові) не заперечив.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Тому, розгляд заявленого клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про відмову від позову, дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Частиною першою статті 47 КАС України визначено право позивача на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Частиною першою статті 189 КАС України також встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі (частина третя статті 189 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Згідно з частиною шостою статті 47, частиною п`ятою статті 189 КАС України суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Оскільки позивач подав заяву про відмову від позову, і така відмова від позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, тому підстави для неприйняття судом такої відмови від позову відсутні. Відтак, провадження у даній справі належить закрити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким.

Відповідно частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Як визначено частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про причини відмови ОСОБА_1 від позову, суд установив, що 17 липня 2019 року позивач звернулась до Ковельської міської ради Волинської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу, що згідно із частинами дев`ятою-десятою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Так, Ковельська міська рада Волинської області, отримавши 17 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у двотижневий строк зобов`язана була вчинити дії: або прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, або прийняти рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Однак, як установлено, відповідне рішення (№ 61/65 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 ) Ковельська міська рада Волинської області прийняла лише 26 грудня 2019 року, тобто, після спливу двотижневого строку, визначеного частинами дев`ятою-десятою статті 118 Земельного кодексу України для вирішення цього питання, а також після звернення позивачки із даним позовом до суду (05 грудня 2019 року).

Таким чином, судом установлено, що відмова позивача від позову зумовлена усуненням її порушеного права Ковельською міською радою Волинської області 26 грудня 2019 року шляхом прийняття відповідного рішення, тобто уже після подання позовної заяви.

Зважаючи на установлені обставини та керуючись вимогами статті 140 КАС України, суд дійшов висновку про присудження із відповідача на користь позивача усієї суми судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду із даним позовом 1 536 грн 80 коп.

Щодо розподілу між сторонами витрат на правничу допомогу, суд враховує таке.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Як убачається із матеріалів справи, на підтвердження обумовленої суми гонорару на правову допомогу адвоката, позивачем надані наступні докази:

- договір про надання правової допомоги від 27 листопада 2019 року, укладений між адвокатом Філончук Н.В. і ОСОБА_2 Р.І.; акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 06 грудня 2019 року, прибутковий касовий ордер від 05 грудня 2019 року на суму 6 000 грн, орієнтований розрахунок судових витрат, які позивач понесла та очікує понести (арк. спр. 33-34, 49-51).

Відповідно до пункту 3 договору про надання правової допомоги від 27 листопада 2019 року вартість однієї години надання послуг становить 500 грн, факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг (арк. спр. 50).

В акті приймання-передачі наданих послуг від 06 грудня 2019 року до договору про надання правової допомоги від 27 листопада 2019 року сторони вказали, що узгоджена суму гонорару складає 6 000 грн (арк. спр. 51), з яких: 1 000 грн за консультації, вивчення поданих клієнтом документів та узгодження правової позиції (2 год.); 4 500 грн за підготовку адміністративного позову (9 год.); 500 грн допоміжних витрат (виготовлення ксерокопій, придбання конвертів, сплата судового збору, надіслання поштової кореспонденції) (1 год.).

Суд звертає увагу на те, що судові витрати - це затрати, що були понесені стороною у зв`язку з розглядом і вирішенням адміністративним судом публічно-правового спору.

При цьому, консультації, вивчення поданих клієнтом документів та узгодження правової позиції, на переконання суду, включається до витрат, пов`язаних із підготовкою, складанням, оформленням адміністративного позову. Допоміжні витрати: послуги із виготовлення ксерокопій, придбання конвертів, сплата судового збору, надіслання поштової кореспонденції суд також не розцінює, як витрати на правничу допомогу у розумінні частини третьої статті 134 КАС України, оскільки виконання таких послуг не потребує спеціальних знань і навиків, одержаних у результаті фахової освіти та/або практичної діяльності адвоката.

Враховуючи вищезазначене, співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; наявність відповідної судової практики із вирішення даної категорії спорів, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 2 000 грн. При цьому, витрати у сумі 4 000 грн, понесені товариством, відшкодуванню не підлягають.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1 536 грн 80 коп. та 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку із установленими обставинами, вимоги частини першої статті 142 КАС України до спірних правовідносин у даному випадку застосуванню не підлягають.

Керуючись статтями 47, 140, 189, 238, 239, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача, ОСОБА_1 , від позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Ковельської міської ради Волинської області (45000, Волинська область, місто Ковель, вулиця Незалежності, 73, ідентифікаційний код юридичної особи 21735504) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської міської ради Волинської області судовий збір у сумі 1 536 грн 80 коп. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) та 2 000 грн (дві тисячі грн) витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І. Смокович