Справа № 826/2723/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 лютого 2020 року м. Київ № 826/2723/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Школьного В.В. (ордер серії КВ №002672 від 21.01.2020 року), вирішивши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, заявник) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непроведення перерахунку та невиплаті ОСОБА_1 , пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268", зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 , перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки, поданої Головним управлінням МВС України в м. Києві, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2019 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; іпн. НОМЕР_1 ) задоволено; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку та невиплаті ОСОБА_1 , пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України від 23.12.2015 року №900 "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 року № 947 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій від 06.06.2017 року №33299, поданої Головним управлінням МВС України в м. Києві, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - повернуто апелянту разом із доданими до скарги матеріалами.

09.12.2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2019 року за нововиявленими обставинами у адміністративній справі №826/2723/18 (далі також - Заява), в якій просить:

- переглянути та змінити попереднє судове рішення №826/2723/18 від 18.03.2019 року, а саме:

1) позов ОСОБА_1 задовольнити;

2) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку та невиплаті ОСОБА_1 , пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України від 23.12.2015 року №900 "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 року № 947 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268";

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум забезпечення, згідно довідки №33299 від 22.03.2018 року, поданої Головним управлінням МВС України в м. Києві, починаючи з 01 січня 2016 року.

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у відповідності до положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування Заяви позивачем зазначено, що нововиявленою обставиною вважає те, що під час розгляду адміністративної справи №826/2723/18 відповідачем не було надано, а судом не встановлено факту існування довідки №33299 від 22.03.2018 року, відповідно до якої грошове забезпечення позивача є більшим на 3 356,46 грн. ніж у довідці від 06.06.2017 року №33299, на підставі якої резолютивною частиною рішення суду зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 .

Вважає, що його пенсія має бути перерахована саме відповідно до довідки №33299 від 22.03.2018 року.

Крім того, позивачем зазначено, що під час виконання відповідачем рішення суду від 18.03.2019 року у межах примусового виконання, позивачу зменшено основний розмір пенсії з 90 відсотків грошового забезпечення, встановленого на час призначення пенсії до 70 відсотків грошового забезпечення.

Ознайомившись із висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі №240/5401/18, позивач заявляє про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

З огляду на викладене, позивач просить переглянути рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2019 року за нововиявленими обставинами, якими він вважає довідку від 22.03.2018 року №33299, яку начебто приховано відповідачем від позивача та суду під час розгляду справи №826/2723/18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, в якій встановлено строк для усунення недоліків.

Позивач у встановлений строк недоліки заяви усунув, тому суд визнав заяву такою, що відповідає вимогам статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення всебічного, об`єктивного розгляду і вирішення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами протягом розумного строку судом прийнято рішення про розгляд заяви за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2020 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2019 року за нововиявленими обставинами у адміністративній справі №826/2723/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Призначено судове засідання на 19.02.2020 року.

У судове засідання 19.02.2020 року прибули позивача та його представник. Відповідачем, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, участь уповноваженого представника не забезпечено.

Судом ухвалено здійснювати розгляд заяви за даної явки.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 19.02.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вирішуючи Заяву, суд дійшов наступних висновків.

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої, четвертої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до частини першої, другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Необхідно також зауважити, що Європейський суд з прав людини у пункті 42 справи «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) вказує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Спеціальними підставами для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є: 1) юридичні факти, тобто істотні для справи обставини, які не були відомі заявникові та суду на час розгляду справи і які впливають на законність та об`єктивність судового рішення; 2) юридичні факти, які законодавець прирівняв до нововиявлених обставин. Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою, в якій, зокрема, просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 , перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки, поданої Головним управлінням МВС України в м. Києві, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру, долучивши до матеріалів справи копію Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 06.06.2017 року №33299.

Відповідно до змісту частини другої статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій від 06.06.2017 року №33299, поданої Головним управлінням МВС України в м. Києві, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру.

Вказане рішення суду набуло законної сили 16.05.2019 року відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 року у зв`язку з повернення апелянту (Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві) апеляційної скарги.

Позивач, в свою чергу, правом на апеляційне оскарження не скористався.

Дослідивши вказані у заяві обставини, а саме, існування довідки від 22.03.2018 року №33299, що на думку ОСОБА_1 є нововиявленою обставиною, суд дійшов висновку, що існування вказаної довідки та не обізнаність про її існування позивача не є нововиявленою обставиною, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є підставою для звернення позивача із окремими позовом до суду.

Крім того, суд зауважує, що із позовом у провадженні №826/2723/18 позивач звернувся 16.02.2018 року, тобто, довідки від 22.03.2018 року №33299 не існувало на момент звернення ОСОБА_1 із позовною заявою, та на момент відкриття провадження у справі за цим позовом (ухвала від 16.03.2018 року).

Також, суд зауважує, що у прохальній частині Заяви позивач просить не тільки переглянути рішення, а й фактично розглянути інші позовні вимоги, ніж були предметом спору у справі №826/2723/18 та вирішені по суті у рішенні від 18.03.2019 року, що є неприпустимим та не відповідає інституту перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до змісту частини першої статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 6, 9, 72-80, 243, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 09.12.2019 року про перегляд справи за нововиявленими обставинами - відмовити.

Відповідно до частини другої статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Повну ухвалу складено 19.02.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна