Справа № 344/20106/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 344/20106/19 пров. № А/857/1325/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Хітрень О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Заєць Євгенія Леонідовича,

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2019 року (суддя - Ковалюк І.П., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі №344/20106/19 за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Заєць Євгенія Леонідовича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції,

про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Поліцейського роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капрала поліції Заєць Є.Л., в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу 02.11.2019 року за адресою: Житомирська дорога АД Київ Чоп 163 км.; 2) скасувати постанову відповідача про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1698143 від 02.11.2019 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн..

Відповідач Поліцейський роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капрал поліції Заєць Є.Л. із позовними вимогами не погодився, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.12.2019 року залучено Департамент патрульної поліції до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕАК №1698143 від 02.11.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП - закрито.

З цим рішенням суду першої інстанції від 24.12.2019 року не погодився відповідач Поліцейський роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капрал поліції Заєць Є.Л. та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення є необгрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та без належної правової оцінки матеріалів справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що під час несення служби на автодорозі М-06 Київ-Чоп 02.11.2019р. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000780) було виявлено порушення п.12.4 Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу HYUNDAI, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 129 км/год., у зв`язку з чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 79 км/год.. Зазначає апелянт, що встановивши факт вчинення позивачем порушення вимог п.12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП, поліцейським було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 та роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також апелянт зазначає, що в якості доказу перевищення швидкості позивачем, було надано суду відповідні фото та відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000780), на якому зафіксовано швидкість та номерні знаки транспортного засобу позивача. Крім цього, апелянт звертає увагу на об`єктивні дані щодо підтвердження географічної локації транспортного засобу HYUNDAI, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджено роздруківкою файлу _СС000_1111_120351 .imf з пристрою. Також зазначає апелянт, що позивач вказує лише на порушення його прав під час розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу та не спростовує факт вчиненого правопорушення. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно не надав належної правової оцінки доказам поданим відповідачем, не встановив фактичних обставин справи, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції від 24.12.2019 року, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Поліцейським роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капралом поліції Заєць Є.Л. винесено відносно позивача ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №1698143 від 02.11.2019 року, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с. 10).

Із матеріалів справи та змісту вказаної вище постанови серії ЕАК №1698143 від 02.11.2019 року видно, що підставою для її винесення, стало те, що позивач 02.11.2019 року о 11 год. 39 хв. на Житомирській автодорозі Київ-Чоп на 163 км., керуючи в населеному пункті Болярка транспортним засобом «HYUNDAI» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 129 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 79 км/год., та порушив п.12.4. «ПДР» - перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Швидкість зафіксовано приладом TruCam 000780.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, а саме, скасування постанови серії ЕАК №1698143 від 02.11.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.3 ст.122 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.12.4 Правил, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год..

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами 1, 2, 3, 5 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Також, пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З матеріалів справи видно, що підставою для винесення оскарженої постанови від 02.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення на позивача ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП, стало те, що ОСОБА_1 02.11.2019 року о 11 год. 39 хв. на Житомирській дорозі Київ-Чоп на 163 км., керуючи транспортним засобом «HYUNDAI» д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 129 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 79 км/год.. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000780 ).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивачем, може підтвердити правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Таким чином, уповноважена особа органу Національної поліції має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою (водієм) адміністративного правопорушення.

Так, з матеріалів справи видно, що поліцейським роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капралом поліції Заєць Є.Л. до матеріалів пояснення долучено фотознімки (а.с. 22, 60-65) та відеозапис здійснені приладом «TruCam LTI 20/20 №ТС000780)» (а.с. 46).

Судом першої інстанції вірно встановлено та перевірено судом апеляційної інстанції, що відеозаписом не підтверджено того, що розглядувані події 02.11.2019 року щодо керування позивачем транспортним засобом та зупинення ТЗ відбулося саме у населеному пункті на автодорозі Київ-Чоп на 163 км..

Крім цього, судом першої інстанції вірно враховано, що фото надані на диску, зроблені не під час та не в день оформлення адміністративного правопорушення відносно позивача.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано належних доказів перевищення позивачем встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті.

Тому, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення від 02.11.2019 року винесена відносно позивача ОСОБА_1 з порушенням вимог встановлених законодавством та без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та наділений повноваженнями згідно ст.286 КАС України, скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обгрунтованих висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскарженої постанови серії ЕАК №1698143 від 02.11.2019 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Заєць Євгенія Леонідовича - залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2019 року в адміністративній справі №344/20106/19 за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Заєць Євгенія Леонідовича про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 14.02.2020 року