Справа № 161/20799/19
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/38/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Будько І.Ю.

в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, інспектора роти № 2 батальйону №2 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Сливки Івана Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області (далі - відповідач 1), інспектора роти № 2 батальйону №2 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Сливки І.М. (далі - відповідач 2) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 06 грудня 2019 року відповідачем 2 було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАК № 1830097 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі - постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, щодо її змісту та процедури складання. Вказує, що відповідачем, при розгляді справи не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, оскільки, він не перевищував встановлену швидкість руху.

Крім того, зазначає що постанову інспектор поліції склав у його відсутності, проігнорував пояснення та не надав відеозапис події, що б вказувало про вчинення ним адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати незаконною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 19 грудня 2019 року по справі відкрито провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 зазначила, що дії відповідача 2 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, вказала, що факт вчинення правопорушення зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 та ознайомлено позивача з даними приладу, що зафіксовано на відео з нагрудного реєстратора інспектора поліції. Просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи у його відсутності та відзиву на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 268 КАС України.

Крім того, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 грудня 2019 року відповідачем 2 було складено щодо позивача постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАК № 1830097 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі - постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн (а.с. 7).

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Kruiser Prado 150», номерний знак НОМЕР_1 , 06 грудня 2019 року о 10 год. 39 хв. на автодорозі М-07 «Київ-Ковель-Ягодин 438 км + 700 м, перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год в населеному пункті з обмеженням швидкості руху 50 км/год., чим порушив п.п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год .

З оглянутого відеозапису з камери реєстратора поліцейського (а.с. 29) вбачається, що поліцейські підійшли до водія, належним чином представилися, пояснили суть порушення, причину та підставу перевірки документів та ознайомили з результатами лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, пред`явивши його позивачу. Відповідач 2 роз`яснив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, проти якого ОСОБА_1 не заперечував. Також вбачається, що позивачу роз`ясненні права та ознайомлено з постановою.

Разом з тим, на диску DVD-R, з відеозаписом з місця вчинення та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, долученого до матеріалів справи, міститься файл трукам.jmf з фотознімком приладу TruCam №_wA000_1206_103908.jmf, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTI 20/20 № НОМЕР_2 , на якому зафіксовано, що автомобіль позивача «Toyota Land Kruiser Prado 150», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км/год в населеному пункті (а.с. 29).

Суд вважає, що наданий представником відповідача фото,- відеодоказ, здійснений за допомогою камери реєстратора інспектора поліції та лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

Доводи позивача про те, що він не перевищував встановленого обмеження руху, поліцейський порушив процедуру складання постанови та не надав доказів на підтвердження його вини не заслуговують на увагу, оскільки, порушення правил дорожнього руху та послідовність розгляду справи про адміністративне проавопушення чітко вбачається із відеозапису та даних лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, позивач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Сливка І .М. , як посадова особа органу Національної поліції - УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, в зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а оскаржувані постанови - без змін.

При цьому в позові до відповідача 2, слід також відмовити із тих підстав, що належним відповідачем у даній справі в силу вимог ст. 2 КАС України, ст. 222 КУпАП в їх системному зв?язку, має бути орган (підрозділ) Національної поліції - в даному випадку УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції, оскільки, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені цих органів, а, отже, не можуть виступати відповідачем у справах цієї категорії.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, інспектора роти № 2 батальйону №2 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Сливки Івана Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Залишити без змін постанову серії ЕАК №1830097 від 06 грудня 2019 року інспектора роти № 2 батальйону №2 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Сливки Івана Михайловича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пахолюк А.М.