Справа № 480/1027/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
18 лютого 2020 р. Справа № 480/1027/20
Сумський окружний адміністративний суд в особі судді Гелети С.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", інші особи - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович, акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" про забезпечення позову, -
В С Т А Н О В И В:
Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим М.А. в межах виконавчого провадження № 58889595 з примусового виконання наказу господарського суду Сумської області від 08.04.2018 накладено арешт на кошти боржника в тому числі ті, які розміщені на зарплатному рахунку в межах суми залишку заборгованості в розмірі 5460656,22 грн. В листопаді 2019 виконавче провадження № 58889595 було об`єднано з іншими провадженнями у зведене за № 60740286.
АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" вважає, що рахунок № UA НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Перший український міжнародний банк" має спеціальний режим використання, відкритий для проведення розрахунків по заробітній платі, а тому на підставі п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" повинен бути звільнений з-під арешту.
У зв`язку із тим, що державний виконавець не здійснює заходів по зняттю арешту із зарплатного рахунку АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" просить вжити відповідні заходи забезпечення позову.
Також представник заявника вказує на те, що товариство має намір звернутись до суду з позовом про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. з виставлення платіжної вимоги від 11.02.2020 № 588889595 на списання із зарплатного рахунку 8776201,78 грн. протиправними та зобов`язання відповідача утриматися від вчинення дій, направлених на списання грошових коштів із зарплатного рахунку.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.
Суд, розглянувши доводи вищевказаної заяви, відмовляє у її задоволенні, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч. 1 ст. 151 Кодексу позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Таким чином, відповідно до ст. ст. 150, 151 КАС України, суд може забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, однак за умов, перелічених в ч. 2 ст. 150 Кодексу.
Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
В даному випадку заявник обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову накладенням арешту на рахунок, з якого здійснюється виплата заробітної плати, а товариство має намір оскаржити дії приватного виконавця з виставлення платіжної вимоги на списання із такого рахунку 87776201,78 грн. та зобов`язати його утриматися від вчинення дій, направлених на списання грошових коштів із зарплатного рахунку.
Суд вважає доводи, наведені заявником у заяві про забезпечення позову не достатньо обґрунтованими, оскільки як свідчать докази, додані до заяви, на даний час триває виконавче провадження № 60740286, приватним виконавцем вчиняються дії щодо примусового виконання, в тому числі наказу господарського суду.
При цьому вимоги до приватного виконавця, із якими АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" має намір звернутись до суду в подальшому, є недостатньо конкретизованими, зокрема щодо утримання від дій, направлених на списання грошових коштів із зарплатного рахунку.
Крім того заявник самостійно зазначив, що існують рішення судів (Сумського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 по справі № 480/2497/19, від 06.08.2019 по справі № 480/2878/19, від 06.08.2019 по справі № 480/2877/19; ухвала господарського суду Сумської області від 19.09.2019 по справі № 920/900/18) та постанови державних та приватних виконавців, якими були зняті арешти із зарплатного рахунку.
Тобто перешкоди у вигляді реальних підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в даному випадку відсутні.
Отже, за наведених обставин, у заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтування доцільності забезпечення позову в спосіб заборони АТ "Перший українській міжнаробний банк" вчиняти дії, який не визначений учасником справи, в даному випадку, заходи забезпечення позову не відповідають суті спору, в площині захисту в адміністративних правовідносинах. Наявність підстав, зазначених в ст. 150 КАС України, заявником не обґрунтовано, докази відсутні.
З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання".
Керуючись ст. ст. 150-151, 152-154, 248, 294 КАС України, -
У Х В А Л И В:
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 18.02.2020.

Суддя С.М. Гелета