Справа № 520/12546/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р. № 520/12546/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника позивача - Паркулаб А.В.,

представника відповідача - Гончар Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002347/2 від 11.06.2019;

- визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807190/2019/01722, видану Харківською митницею ДФС.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при здійсненні митного оформлення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 для підтвердження митної вартості конкретної поставки товару та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2, 3 ст. 53 МК України. Митну вартість було заявлено за ціною договору (контракту) з розрахунку 1,3 USD/одиниця (лист) товару. Однак, незважаючи на надані документи, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації. Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002347/2 від 11.06.2019 визначено митну вартість товару за 6 методом з розрахунку 3.50 USD/кг. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості позивачу було відмовлено в прийнятті митної декларації і видано картку відмови в прийнятті митної декларації. Позивач вважає, що вказане рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.12.2019 р. о 10:30 год.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року замінено первісного відповідача - Харківську митницю ДФС на належного відповідача - Слобожанську митницю Держмитслужби.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 року закрито підготовче провадження та справа, за згодою учасників справи, призначена до судового розгляду по суті на 11.02.2020 р. о 14:20 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, згідно наданого до суду відзиву зазначив, що оскаржувані в даній справі рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2019/002347/2 від 11.06.2019 р. і картка відмови в прийнятті митної декларації №UA807190/2019/01722 є цілком законними і обґрунтованими, винесеними відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) і ZINJIANG ZHENGHAN IMPORT AND EXPORT CO., LTD (Китай) (Продавець) було укладено контракт №4 від 01.03.2019, згідно умов якого Продавець продає товари, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати товари згідно умов даного контракту (п. 1.1. Контракту).

Найменування, асортимент і кількість товару вказуються у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту (п. 1.2. Контракту).

Відповідно до специфікації №1 від 01.03.2019 до контракту №4 від 01.03.2019 позивачем було придбано нетканне полотно для устілок («НБ Кволіті»: бежевий колір), країна походження Китай, у кількості 4000 листів розміру 2,0 мм х 1,5 м х 1 м загальною вартістю 5200 доларів США.

Згідно п. 2.3. Контракту, в ціну товару включено вартість тари, пакування, маркування, завантаження в транспортний засіб, витрати по доставці товару в порт Сяменя, завантаження на борт судна, згідно умов поставки FOB - Xiamen.

Відповідно до п. 4.1.1. оплата вартості товару здійснюється шляхом перерахування 30% передплати від суми інвойсу, 70% після завантаження товару на борт судна.

Позивачем було оплачено товар згідно платіжних доручень від 19.03.2019 і від 22.04.2019.

Товар було доставлено до України морським транспортом, згідно коносаменту OTSODS19040475ODS.

Доставка з порту Сяменя до України згідно умов поставки, покладалась на позивача, у зв`язку з чим ним було укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №80/Г-2019 від 01.03.2019.

В подальшому даний товар було заявлено до митного оформлення у Харківській митниці ДФС згідно митної декларації ІМ №UA807190/2019/014092 від 10.06.2019.

На підтвердження митної вартості товару позивач відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України разом з митною декларацією надав до Харківської митниці ДФС декларацію митної вартості від 10.06.2019, контракт з ZINJIANG ZHENGHAN IMPORT AND EXPORT CO., LTD (Китай) №4 від 01.03.2019, інвойс ZH-Р193036 від 18.04.2019, сертифікат якості від 18.04.2019, пакувальний лист від 18.04.2019, коносамент OTSODS19040475ODS, автотранспортну накладну 967063 від 04.06.2019, сертифікат про походження товару форми А №G193501Z07820002 від 22.04.2019, платіжні доручення на оплату товару від 19.03.2019 і від 22.04.2019, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору контракту про транспортно-експедиційні послуги №899 від 27.05.2019, платіжне доручення, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №14 від 28.05.2019, довідку про транспортні витрати №511 від 27.05.2019, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» №1365 від 05.06.2019, агентський договір, договір з перевізником товару №80/Г-2019 від 01.03.2019, копію митної декларації країни відправлення.

Митну вартість було заявлено за першим методом (ціною контракту) в розмірі 5200 доларів США, що за курсом на день подання митної декларації складало 138297,75 грн.

Згідно умов поставки FOB - Xiamen вартість доставки від порту Сяменя до місця ввезення на митну територію України покладалась на покупця. У зв`язку з цим, вартість доставки в розмірі 32529,90 грн. була додана позивачем до заявленої митної вартості.

Таким чином, митна вартість, заявлена декларантом за першим методом, склала 170827,65 грн. (графа 45 митної декларації ІМ №UA807190/2019/014092 від 10.06.2019).

Під час здійснення перевірки митної вартості товару за митною декларацією ІМ №UA807190/2019/014092 від 10.06.2019 за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) виявлено ризики, згенеровані АСАУР для товару №1, з зазначенням необхідних для виконання переліком митних формальностей, а саме: 103-1 «Перевірити заявлені у гр. 44 митної декларації документи, що підтверджують митну вартість товарів, на предмет розбіжностей із задекларованими відомостями»; 105-2 «Підстава: перелік індикаторів ризику. Індикатори 3.3.3. Інші ризики, передбачені наказом ДФС від 11.09.2015 №689»; 202-1 «Можливе декларування товару не свої найменуванням. Необхідно провести ідентифікацію вантажу шляхом проведення митного огляду»; 911-1 «Можливе декларування товару не своїм найменуванням. Необхідно провести ідентифікацію вантажу шляхом проведення митного огляду».

У зв`язку з виявленням ризиків Харківською митницею ДФС було здійснено відповідні митні формальності. На адресу позивача був направлений запит № 635 від 10.06.2019 р., відповідно до якого було запропоновано надати пояснення та додаткові документи, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У зазначеному запиті відповідач послався на те, що надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують складові митної вартості.

Позивач у відповіді на запит листом №11/06 від 11.06.2019 надав додатково до наданих документів прайс-лист виробника товару від 20.02.2019.

У зв`язку з тим, що були надані всі документи, що були в наявності позивача, декларант листом № 11/06-1 від 11.06.2019р. просив Харківську митницю ДФС видати рішення про визначення митної вартості за митною декларацією №UA807190/2019/014092 від 10.06.2019.

Незважаючи на надані документи, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації. Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002347/2 від 11.06.2019 визначено митну вартість товару за 6 методом з розрахунку 3.50 USD/кг, що в свою чергу призвело до збільшення митної вартості товару та збільшення розміру податків, які сплатив позивач.

Позивач не погодився з визначеною відповідачем митною вартістю. Товари були випущені у вільний обіг за митною декларацією № UA807190/2019/014234 зі сплатою позивачем митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

В подальшому позивачем в порядку ч. 8 ст. 55 МК України було подано до митного органу додаткові документи - лист-підтвердження від Українського національного комітету Міжнародної торгової палати про дійсність виданого Китайською радою сприяння міжнародної торгівлі сертифікату про справжність печатки продавця ZINJIANG ZHENGHAN IMPORT AND EXPORT CO., LTD, інвойсу ZH-Р193036 від 18.04.2019 і митної декларації країни відправлення. Вказані документи були розглянуті відповідачем, і листом від 04.09.2019 №1220/ФОП/20-70-19-01 позивачу було відмовлено у скасуванні прийнятого рішення про коригування митної вартості.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що фактичною підставою прийняття Харківською митницею ДФС оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, слугував висновок контролюючого органу про те, що фактурна вартість товару складає 0,65 USD/кг, що значно нижче собівартості з урахуванням сировини (0,81-0,85 USD/кг), виробничих витрат, прибутку та інших складових; код товару в експортній декларації не співпадають з кодом, заявленим декларантом; заявлена щільність товару (1329 г/м.кв. - щільність деревини) значно відрізняється від щільності подібних товарів (від 150 г/м.кв. до 680 г/м.кв.) і від щільності товару, вказаної в специфікації (1920 gr/per sheets - 1280 г/м.кв.).

Згідно з ч.1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

У відповідності до ч.1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Положеннями статті 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою статті 52 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що є обов`язковим наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості товару, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Такими обґрунтованими сумнівами, на думку відповідача, є те, що фактурна вартість товару складає 0,65 USD/кг, що значно нижче собівартості з урахуванням сировини (0,81-0,85 USD/кг), виробничих витрат, прибутку та інших складових; код товару в експортній декларації не співпадає з кодом, заявленим декларантом; заявлена щільність товару (1329 г/м.кв. - щільність деревини) значно відрізняється від щільності подібних товарів (від 150 г/м.кв. до 680 г/м.кв.) і від щільності товару, вказаної в специфікації (1920 gr/per sheets - 1280 г/м.кв.).

До суду відповідачем не подано доказів розбіжностей або наявності ознак підробки документів, поданих до митного оформлення.

Відповідачем ні в оскаржуваному рішенні, ні підчас судового засідання не наведено розрахунків собівартості товару з урахуванням сировини, виробничих витрат, прибутку та інших складових та не доведено перевищення фактурної вартості товару, у зв`язку з чим суд відхиляє даний сумнів як необґрунтований.

Що стосується відмінності коду товару в експортній декларації порівняно з кодом товару, заявленим декларантом, то представник відповідача під час судового розгляду визнала, що в країні відправлення використовується інша система визначення коду товарів, чим і обумовлена вказана різниця.

Крім того, відповідач не вказав, яким чином відмінність кодів товару у деклараціях вплинула на задекларований рівень митної вартості товару, зважаючи на те, що всі інші відомості, зокрема опис товару, вага, вартість, реквізити товаросупровідних документів збігаються.

Позивачем в митній декларації заявлена щільність товару 1329 г/м.кв. Така щільність, згідно пояснень позивача, була вирахувана ним шляхом поділу загальної ваги товару на його загальну площу. Вага товару нетто складає 7972 кг (згідно даних декларації і товаросупроводчих документів). Загальна площа товару складає 6000 м2 (4000 листів по 1.5 м2). Таким чином, щільність товару, вирахувана позивачем, складає 7972 кг / 6000 м2 = 1329 г/м2.

Суд, перевіряючи арифметичну вірність розрахунків позивача, погоджується з їх правильністю.

Відносно відмінності задекларованої позивачем щільності 1329 г/м2 від передбаченої специфікацією №1 до контракту №4 від 01.03.2019 (1280 г/м.кв.), то суд констатує, що така відмінність знаходиться в межах допустимої похибки у фактичній вазі товару в розмірі 7%, передбаченої специфікацією №1.

Крім того, суд зазначає, що поверхнева щільність товару має значення для вірної класифікації товару за УКТ ЗЕД.

Товар позивача залежно від поверхневої щільності міг бути класифікований в одній з чотирьох товарних підпозицій - 5603 11 (поверхнева щільність не більш як 25 г/м2); 5603 12 (поверхнева щільність понад 25 г/м2, але не більш як 70 г/м2); 5603 13 (поверхнева щільність понад 70 г/м2, але не більш як 150 г/м2) та 5603 14 (поверхнева щільність понад 150 г/м2).

Представник відповідача під час розгляду справи підтвердила, що у митного органу не було заперечень з приводу правильності визначення позивачем коду класифікації товару за УКТ ЗЕД підчас митного оформлення, лабораторні дослідження з метою встановлення фактичної щільності товару не проводились.

Вказане, на переконання суду, свідчить про згоду відповідача із заявленою позивачем у митній декларації щільністю товару.

Відтак, суд відхиляє сумнів митного органу у заявленій позивачем щільності товару як необґрунтований.

Суд зазначає, що із запиту відповідача № 635 від 10.06.2019 р. про надання додаткових документів неможливо встановити, недоліки яких з наданих позивачем документів не дозволили погодитися із заявленою ним митною вартістю та яким чином ці недоліки можливо усунути. Відтак спотвореним було отримання позивачем вичерпної інформації щодо додаткових документів, надання яких забезпечить митне оформлення товару за визначеною у декларації вартістю.

Стосовно застосування шостого методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України позивачем, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 2-8 вказаної статті передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.

Відповідно до п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проаналізувавши наведені норми права у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд встановив, що за основу для коригування митної вартості придбаного позивачем товару, нетканого матеріалу із штучних волокон, склад: 60% полієстер, неорганічний наповнювач на основі сполук калцію 20% та стірол-акрілова емульсія 20%, за резервним методом митним органом взято за основу вантажно митну декларацію №UA807170/2019/10070 від 19.02.2019 про митне оформлення товару №3, екозамша для використання в якості підкладки чохла для манікюрних кусачок, склад: 40% поліуретан, 60% нейлон.

Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Вказана вантажна митна декларація №UA807170/2019/10070 від 19.02.2019 про митне оформлення товару, екозамші для використання в якості підкладки чохла для манікюрних кусачок, склад: 40% поліуретан, 60% нейлон, не містить жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з нетканим матеріалом із штучних волокон, склад: 60% полієстер, неорганічний наповнювач на основі сполук калцію 20% та стірол-акрілова емульсія 20%. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було. А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

З вантажної митної декларації порівняного товару №UA807170/2019/10070 від 19.02.2019 вбачається, що розмір партії порівняного товару - 470 кг, тоді як партія товару позивача суттєво більша - 7972 кг.

Крім того, відрізняються умови поставки - CIF у порівняного товару і FOB у товару позивача.

Згідно умов поставки CIF, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс-2010, до вартості товару включаються витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, а також вартість морського страхування проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.

Згідно умов FOB витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, а також вартість морського страхування не включені у вартість товару.

Вказані відмінності у характеристиці товару, умовах і обсягу поставок не були враховані митним органом при коригуванні митної вартості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що вартість ввезеного товару, екозамші для використання в якості підкладки чохла для манікюрних кусачок, склад: 40% поліуретан, 60% нейлон, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак товарів, що можуть свідчити про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з нетканим матеріалом із штучних волокон, склад: 60% полієстер, неорганічний наповнювач на основі сполук калцію 20% та стірол-акрілова емульсія 20%, та не надано доказів що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах поставки та комерційних умовах.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття ним оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення шляхом визнання протиправним і скасування рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002347/2 від 11.06.2019 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807190/2019/01722, виданої Харківською митницею ДФС.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, код 43332958) про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002347/2 від 11.06.2019.

Визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807190/2019/01722, видану Харківською митницею ДФС.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, код 43332958) суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2020 року.

Суддя Д.А. Волошин