Справа № 461/1038/20
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №463/1038/20
Провадження №2-а/461/74/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

04.02.2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом доУПП у Львівській області ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 22.01.2020 року серія ДП 18 №439745. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.01.2020 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки обставини, викладені у ній не відповідають дійсності. Стверджує, що відповідачем не надано суду жодних доказів порушення ним вимог ПДР України.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05.02.2020 року відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Крім того, 13.02.2020 року через канцелярію Галицького районного суду м.Львова, свідком ОСОБА_2 подано письмові пояснення щодо фактичних обставин справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо необхідних доказів для її розгляду по суті.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що постановою серії ДП 18 №439745 інструктора патрульної поліції Нукевича Любомира Ігоровича від 22 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 14.01.2020 року о 13:08 год., у м.Львові на вул.І.Франка, 4, керуючи транспортним засобом ВАЗ НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , порушив вимоги п.п.17.1 ПДР України. Зокрема, керував автомобілем на дорозі зі смугою для маршрутних таксі, позначеною дорожнім знаком 5.11 (смуга для руху маршрутних таксі).

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст.222 КУпАП органи національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП настає, серед іншого, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 17.1. ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

У матеріалах справи відсутні докази вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови не можливо встановити зміст правопорушення та у яких діях особи воно полягало.

Крім того, у письмових поясненнях від 13.02.2020 року, свідок ОСОБА_2 вказав, що 14.01.2020 року вони з ОСОБА_1 , на автомобілі ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , їхали у напрямку з вулиці Кн.Романа, у м.Львові на вулицю І.Франка, однак патрульні безпідставно зупинили транспортний засіб.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми прописують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач, зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що такий обов`язок суб`єктом владних повноважень виконано.

Відповідачем не надано суду жодного доказу, який свідчив би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП у справі про адміністративне правопорушеннязвільняється від сплати державного миталише особа, яка оскаржила постанову.

Тому, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 254, 255, 258, 280, 283, 284, 288, 279-1 КУпАП,ст.ст. 2, 6, 77, 139, 141, 205, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19) проскасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Нукевича Любомира Ігоровича про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 №439745 від 22.01.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19.

Рішення складено 13.02.2020 року

Суддя Зубачик Н.Б.