Справа № 200/7414/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 р. Справа№200/7414/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шинкарьової І.В.,

при секретарі судового засідання Заїченко Я.В.,

за участю:

Представника позивача Колбаєва О.В.

Представника відповідача Тернинко С.М.

розглянувши адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Керампром» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Керампром», з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області та просить суд:

Визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача № від 15 травня 2019 року форма «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року; № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.; № від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 665, 00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року. За результатами проведеної перевірки було складено акт від 12 квітня 2019 року №372/05-99-12-24655289 (далі акт перевірки), на підставі якого Відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення відповідача № від 15 травня 2019 року форма «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року; № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.; № від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 665, 00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн.

Із прийнятим відповідачем податковими повідомленнями - рішеннями позивач не погоджується у повному обсязі, оскільки вважає їх незаконними та безпідставними з огляду на наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року форма «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2250,00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,00грн. за грудень 2018 року зазначив, що відповідно до пункту 3.15.1 Акту перевірки відповідачем встановлено заниження відображених у рядку 1.1. (податкові зобов`язання) показників у декларації за грудень 2018 року на суму 4500,00грн. у зв`язку з надання робітникам на безоплатній основі дитячих новорічних подарунків, що були придбані у грудні 2018 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на суму 22500,00грн. без ПДВ.

Позивач, посилаючись на п.п. 14.1.191. статті 14 ПК України, зазначає, що не може вважатися постачанням товарів використання товарів у власній негосподарській діяльності, що були придбані без ПДВ, у подальшому списані як «інші операційні витрати» та за якими платник не мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Також зазначив, що з найменування Акту перевірки вбачається, що проводилась документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року щодо Приватного акціонерного товариства «Керампром». Зі змісту Акту перевірки вона була проведена за грудень 2018 року і січень 2019, що є порушенням підпункту 78.1,7. пункту 78.1 та пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до декларації за січень 2019 року до бюджетного відшкодування було заявлено 1 514 686,00 грн., що дає підстави провести документальну позапланову перевірку законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку виключно по декларації за січень 2019 року, але не за грудень 2018 чи будь-які інші попередні податкові періоди.

До того ж, по декларації за грудень 2018 року була проведена камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року (акт від 18 лютого 2019 року №46/05-99-12-02/24655289) та винесені ППР від 14 березня 2019 року № форма В1 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2018 на суму 9 844,00грн. та від 14 березня 2019 року № форма В4 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2018 на суму 1 502,00грн., з якими позивач погодився та не оскаржував їх, й відобразив (врахував) після отримання податкових повідомлень-рішень у декларації за березень 2019 року.

Підсумовуючи позивач зазначив, що контролюючому органу прямо заборонено проводити документальну позапланову перевірку, яка передбачена підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків, а винесене за таких підстав податкове повідомлення-рішення підлягаю визнанню недійсним та скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року форми «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00грн. позивач зазначив, що в акті перевірки зазначено, що «перевіркою відображених у рядку 16 декларації «від`ємне значення рядка 21 попередньої декларації що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» за грудень 2018 року (ряд. 16.1 декларації за грудень 2018 року), задеклароване у сумі 427 245 гри. встановлене завищення показника на 4 542 грн. у результаті висновків зроблених у актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року («+» 1162 грн.) та за листопад 2018 року («-» 5 705 грн.); за січень 2019 р. (ряд. 16.1 декларації за січень 2019 року), задеклароване у сумі 384 838 грн. встановлене завищення показника на 10 543 грн. у результаті висновків зроблених у актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року («+» 1162 грн.) та за листопад 2018 року («-» 5705грн.) та порушень викладених у цьому акті що призвело до завищення показника за грудень 2018 року на 658,37грн. та січень 2019 року на 5 343,24 грн.» зазначене призвело до завищення податкового кредиту по рядку 16 та 16.1 декларації-за грудень 2018 року та січень 2019 року відповідно».

До того ж зазначив, що по декларації з ПДВ за жовтень 2018 року відповідачем була проведена камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2018 року (акт від 14 грудня 2018 року №9/05-99-12-02/24655289) та винесені податкові повідомлення-рішення від 16 січня 2019 року № форма «В1» щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за жовтень 2018 року на суму 1 162,00грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 581,00грн. від 17 січня 2019 року № форма «Н» щодо застосування штрафу у розмірі 10% на суму 113,23 грн., з якими позивач не погодився та оскаржив їх спочатку у адміністративному порядку та згодом у судовому порядку (рішення про результати розгляду скарги від 08 квітня 2019 року № 16177/6/99-99-11-04-02-25 та ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року №200/5908/19-а про відкриття провадження). Тобто, результати такої перевірки не є узгодженими в розумінні податкового кодексу станом навіть на сьогоднішній день та не можуть бути враховані у податковій звітності за січень 2019 року з цієї підстави.

Крім того зазначив, що по декларації з ПДВ за листопад 2018 року відповідачем була проведена камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018 року (акт від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/24655289) та винесені податкові повідомлення-рішення від 15 лютого 2019 року № форма «В1» щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2018 на суму 1 650,00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій на суму 825,00грн. від 15 лютого 2019 року № форма «В4» щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2018 року на 5705,00грн., з якими позивач не погодився та оскаржив їх у адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги, вимоги позивача були частково задоволені (рішення про результати розгляду скарги від 24 квітня 2019 року № 19327/6199-99-11-04-02-08), а з іншою частиною щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2018 року на 5705,00грн. позивач погодився, що знайшло своє відображення у податковій декларації за квітень, після отримання податкового повідомлення-рішення винесеного за результатами розгляду скарги. Але таке узгодження між сторонами відбулось лише у квітні 2019 року і ніяким чином не могло бути враховане у декларації за січень 2019 року, оскільки не було на той час узгодженим.

По декларації за грудень 2018 року була проведена камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року (акт від 18.02.2019 №46/05-99-12-02/24655289) та винесені податкові повідомлення-рішення від 14 березня 2019 року № форма В1 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2018 на суму 9844,00грн. та від 14 березня 2019 року № форма В4 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2018 на суму 1502,00грн., з якими позивач погодився та не оскаржував їх, що знайшло своє у декларації за березень 2019 року, тобто після отримання податкових повідомлень-рішень.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року форми «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 665,00грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832,50грн., а всього на суму 1 471 788,50грн. позивач зазначив, що позивачем у січні 2019 року було сформовано податковий кредит за актом виконаних робіт ТОВ «Інтерсервіс» на суму 5 781 302,77 у тому числі ПДВ 963 550, 46грн. 15 січня 2019 року ТОВ «Інтерсервіс» було виписано податкову накладну №1 на ПрАТ «Керампром» із загальною сумою ПДВ 963 550,46грн. Проте відповідач вважає, що позивач зайво включили до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 963 550,46грн, оскільки ТОВ «Інтерсервіс» не здійснював самостійно роботи та послуги поставлені ПрАТ «Керампром» у січні 2019 року, а у свою чергу придбало послуги у ТОВ «Неостар», а отже це не дає можливості підтвердити реальність господарської операції та встановити походження реалізованої послуги між позивачем та ТОВ «Інтерсервіс» у січні 2019 року, оскільки надана послуга не підтверджується фактом (законим джерелом) реального попереднього її одержання, надані до перевірки документи не вважаються первинними документами, які підтверджують реальність здійснення господарської діяльності та підтверджують право на формування податкового кредиту.

Позивач зазначає, що оскільки між позивачем та ТОВ «Інтерсервіс» був укладений договір транспортного експедирування від 30 березня 2018 року №01/2018 відповідно до якого останній зобов`язується за плату і за рахунок позивача організовувати перевалку глини на експорт через порти України. За цим Договором відповідно до виставленого рахунку ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року №01/02 на загальну суму 5 781 302,77 грн. у тому числі ПДВ 963 550,46 грн., позивачем було сплачено за послуги з організації перевалки глини у кількості 25219,680 грн. та відшкодовані витрати по зберіганню вантажу в порту (платіжне доручення № 253 від 22 січня 2019 року). До матеріалів справи також надано акт виконаних робіт між позивачем та ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року, вантажної-митної декларації ЕК 10 ДР у порту Чорноморськ.

Також позивач зазначив, що залучення ТОВ «Інтерсервіс» до виконання цих послуг третіх осіб, то це не заборонено ні Договором, ні діючим законодавством. Посилаючись на п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України позивач зазначає , що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані 15 січня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Таким чином, факт реальності проведених господарських операцій є підтвердженим, а не встановлене джерело походження товарів (послуг/робіт) та ведення з порушеннями господарської діяльності контрагентами Позивача не є доказами відсутності таких операцій.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав відзив у якому зазначив наступне.

Під час проведення перевірки встановлено, що позивачем занижено податкові зобов`язання з вартості подарункових наборів які були передані на безоплатній основі працівникам позивача. Так, позивачем у відповідності до акту списання товару, накладної - вимоги на відпуск матеріалів від 31грудня 2018 року б/н списано вартість дитячих подарунків згідно відомостей у кількості 50 шт. по ціні 50,0грн. на загальну суму 22 500,0грн. наданих робітникам на безоплатній основі.

Відповідач зазначає, що операція з безоплатної передачі товарів/послуг платником ПДВ згідно зі статтею 185 ПКУ є об`єктом оподаткування ПДВ, база оподаткування ПДВ при здійсненні якої визначається за правилами, встановленими пунктом 188.1 статті 188 ПКУ.

Операції з безоплатної передачі (реалізації) дитячих подарунків не їх виробником не відносяться до операцій, що звільнені від оподаткування або таких, що оподатковуються за «0» ставкою.

Позивач протягом граничних строків, визначених ст. 201 ПКУ податкову накладну не склало та у ЄРПН не зареєструвало.

Щодо встановленого порушення позивачем п.44.1 ст.44, та п.198.2 ст.198, п.201.1, 201.2, п. 201.10 ст.201 ПК України, п. 4 Порядку заповнення податкової накладної № 1307 від 31 грудня 2015 року, що призвело до завищення податкового кредиту за грудень 2018 року на 10 113,5 грн. по рядку 10.1 декларації по взаємовідносинах з ТОВ «Родал» згідно усного договору, відповідач зазначив, що позивачем було отримано ТМЦ по видатковій накладній №РН-0000833 від 20 грудня 2018 року на суму 60 681,0 грн. в т.ч. ПДВ 10 113,50 грн. До складу податкового кредиту включено суми ПДВ за отриманою податковою накладною № 45 від 13 грудня 2018 року зареєстрованої в ЄРПН від 21 грудня 2018 року з різними номенклатурами постачання , а саме: «Шина 1300-530-533 ROSAVA ВИ-3, 12 нс» у кількості 4 шт. по ціні 9847,50 грн. без ПДВ та «12,00 R20 (320R508) 154/149 ИД-304» у кількості 2 шт. по ціні 5 588,75 грн. без ПДВ.

Слід зазначити, що у податковій накладній № 45 від 13 грудня 2018 року зазначено код - 40 112 09 000, що згідно УКТ ЗЕД визначено як «Каучук, гума та вироби з них», а саме «шини та покришки пневматичні гумові нові для автобусів і вантажних автомобілів». Окремо визначеної назви товару як «12,00 R20 (320R508) 154/149 ИД-304» у цьому розділі не визначено. Таким чином, ідентифікувати цей товар згідно діючого класифікатора неможливо.

На початок перевірки ПрАТ «Керампром» заява зі скаргою на продавця - ТОВ «Родал» (додаток № 8) до податкової декларації за грудень 2018 року в частині наявних помилок у реквізитах податкової накладної від 13 грудня 2018 року № 45 на суму ПДВ 10 113,5 грн. надана не була.

Щодо завищеної суму податкового кредиту за січень 2019 року на суму ПДВ 963 550,46 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» за договором транспортного експедирування.

Податковий кредит сформовано по даті отримання платником податку послуг від зазначеного контрагента у відповідності до підписаних первинних документів (акт наданих транспортно-експедиторських послуг від 15 січня 2019 року № б/н ) з двома номенклатурами поставки, а саме:

- витрати по зберіганню вантажу в порту за ціною послуги 153 214,91грн.;

- організація перевалки глини в порту, подачі - прибирання, користування та зачистки на піввагонів, зачистки складської території, митного декларування, сертифікації вантажу та винагорода експедитора за ціною послуги 4 664 537,4 грн. ;

За результатом аналізу наданих документів було встановлено, що фактично організацією перевалки глини яка належить позивачу на експорт у порту м. Чорноморськ займався інший експедитор - ТОВ «Неостар» з яким у позивача немає договірних взаємовідносин за даними бухгалтерського обліку. Таким чином , ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» виступило як посередник, а не експедитор. Таким чином, експедитор ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» фактично здійснював посередницькі послуги між експедитором ТОВ «Неостар» та Замовником робіт ПрАТ «Керампром». По факту ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» по даті другої події - коносаменту № 1 від 15 січня 2019 року було виписано податкову накладну на адресу позивача на загальну суму ПДВ 963 550,46 грн. з наступною номенклатурою товарів вказаних у гр. 2 накладної:

- Організація перевалки глини за ціною послуги 4 664 537,4 грн. , ПДВ- 932 907,48 грн.;

- Витрати по зберіганню вантажу в порту за ціною послуги 153 214,91 грн. , ПДВ- 30 642,982 грн.

Зазначена номенклатура не відповідає номенклатурі наданих послуг зазначених у акті виконаних робіт від 15 січня 2019 року та суперечить п. 1.1 -1.2 договору транспортного експедирування № 01/2018 від 30 березня 2018року де предметом договору є плата за організацію перевалки глини на експорт в порту України.

Таким чином, ПрАТ «Керампром» на порушення п.44.1 ст.44, п.198.2 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України зайво включено до складу податкового кредиту суми ПДВ у січні 2019р. на суму 963 550,46 грн.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги той факт, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, керуючись ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, просить відмовити у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень у повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 05 вересня 2019 року клопотання відповідача про заміну сторони по справі задоволено та замінено первинного відповідача по справі Головне управління ДФС у Донецькій області на Головне управління 19 р.

Ухвалою від 03 грудня 2019 року закрито підготовче провадження по справі №200/6804/19-а та призначено до судового розгляду по суті на 17 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року зупинено провадження в адміністративній справі №200/7414/19-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Керампром» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкових повідомлень - рішень - до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 200/5908/19-а.

У судовому засіданні 14 січня 2020 року поновлено провадження у справі №200/7414/19-а відповідно до протокольної ухвали суду. Крім того, в судовому засіданні 14 січня 2020 року була оголошена перерва до 04 лютого 2020 року на 15:00 год., про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясував всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ПАТ "Керампром" є юридичною особою та платником податку на додану вартість, в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.43 КАС України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області, є юридичною особою та у відповідності до норм ПК України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів, щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків та зборів та у відповідності до вимог ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

Відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року.

За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/85-99-12-24655289, висновках якого зазначено, що встановлені порушення позивачем вимог:

- п.185.1 ст.185, п.188.1 ст. 188, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, п.3 п.п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, в частині заниження податкових зобов`язань на суму 4 500 грн. у грудні 2018 року, п. 44.1 ст. 44 , п. 185.1 ст. 185 ,п. 187.1 ст.187 , п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 , п.201.1, 201.2, 201.10 ст.201 ПКУ та ст. 1-9 Закону України від 16 липня 1999 N 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88- завищення податкового кредиту на суму 985 010 грн., в т.ч. у грудні 2018 року на 21 459 грн., у січні 2019 року на 963 551 грн.

- п 46.5 ПКУ та п. 5 розділу VІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 в частині завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду ( р. 21) у деклараціях за грудень 2018р. - січень 2019 р. на суму 4 542 грн., що не вплинуло на розрахунки з бюджетом . Зазначене призвело до завищення податкового кредиту по рядку 16 та 16.1 декларації за грудень 2018р., а також за січень 2019р. на суму ПДВ 4 542 грн. відповідно, та призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту січня 2019 року на суму 4 542 грн.

- п. 200.1 та п.200.4 ст. 200 ПКУ в частині завищення суми бюджетного відшкодування за:

грудень 2018 року на 19 958 грн., але враховуючи, що частково сума бюджетного відшкодування за грудень 2018 року була зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12-02/24655289 на суму 9844 грн. та решта заявленої суми відшкодована на розрахунковий рахунок платника різниця у сумі 10 114 грн. підлягає поверненню до бюджету та завищено суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду грудня 2018 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 10 543 грн.

січень 2019 року на 963 551 грн. та завищено суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду січня 2019 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 10 543 грн. але враховуючи той факт що частково сума рядка 21 за грудень 2018 року була зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12-02/24655289 на суму 1 502 грн. то різниця, що підлягає зменшенню за січень 2019 складає 9 041 грн.

- п.201.10 ст. 201 ПК України та п. 4 Порядку заповнення податкової накладної № 1307 від 31 грудня 2015 року зі змінами в частині реалізації права додати до податкової декларації за грудень 2018р. на суму ПДВ 10 114 грн. та за січень 2019 року на суму ПДВ 963 551 грн. заяву із скаргою на продавців ТОВ "РОДАЛ" та ТОВ"ІНТЕРСЕРВІС" у зв`язку з допущенням продавцями товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 ПКУ, ПрАТ «Керампром» не надав також додаток № 8 до податкових декларацій за грудень 2018 року та січень 2019 року, що є порушенням п. 8 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21. Порушення призвело до завищення суми податкового кредиту та завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту за грудень 2018 року та січень 2019 р. відповідно.

- п. 201.1 ст.201 ПКУ в частині порушення термінів реєстрації податкової накладної у ЄРПН на дату виникнення податкових зобов`язань на суму 4 500 грн. за грудень 2018 року Порушення призвело до заниження суми податкового зобов`язання та завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту за грудень 2018 року на зазначену суму. (т.1 а.с. 53-54)

На підставі акту перевірки Відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року форма «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року; № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.; № від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 665, 00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн. (т. 1 а.с. 69, 70, 71).

Податкове повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року форма «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року;

Відповідно до пункту 3.15.1 Акту перевірки відповідачем встановлено заниження відображених у рядку 1.1. (податкові зобов`язання) показників у декларації за грудень 2018 року на суму 4.500,00грн. у зв`язку з надання робітникам на безоплатній основі дитячих новорічних подарунків, що були придбані у грудні 2018 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на суму 22.500,00грн. без ПДВ.

Відповідачем зроблено висновок операція з безоплатної передачі товарів/послуг платником ПДВ згідно зі статтею п.185.1 ст.185, п. 188.1 ст.188 та пунктом 14.1.191 Податкового кодексу України, є об`єктом оподаткування ПДВ. Також в акті зазначено, що в порушення п.201.1 ст.201 ПК України позивачем, на дату виникнення податкових зобов`язань податкової накладної в електронній формі не було складено та не зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.п.14.1.13. п. 14.1 ст. 14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею;

Згідно з п.п. 14.1.191 зазначеної вище статті, постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачанням товарів також вважаються:

а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;

б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства;

в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню).

Судом встановлено, що позивачем було надано робітникам на безоплатній основі дитячі новорічні подарунки, що були придбані у грудні 2018 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на суму 22 500,00грн. без ПДВ. Вказана обставина визнається відповідачем, оскільки знайшла своє відображення в акті перевірки. Враховуючи визначення поняття «постачання товарів» визначене у п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України, не може вважатися постачанням товарів використання товарів у власній негосподарській діяльності, що були придбані без ПДВ, у подальшому списані як «інші операційні витрати» та за якими платник не мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Відповідно висновки відповідача про порушення позивачем п.185.1 ст.185, п. 188.1 ст.188 та пункту 14.1.191 Податкового кодексу України, що зазначена операція є об`єктом оподаткування ПДВ є неправомірними.

Враховуючи вище викладене, висновок відповідача про порушення позивачем п.201.1 ст.201 ПК України, а саме: на дату виникнення податкових зобов`язань податкової накладної в електронній формі не було складено та не зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних, також є неправомірним.

Податкове повідомлення - рішення № від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 665, 00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку вказаним податковим повідомленням - рішенням було зменшено суму бюджетного відшкодування за наступними операціями.

1. Порушення позивачем п.44.1 ст.44, та п.198.2 ст.198, п.201.1, 201.2, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п. 4 Порядку заповнення податкової накладної № 1307 від 31 грудня 2015 року, що призвело до завищення податкового кредиту за грудень 2018 року на 10 113,5 грн. по рядку 10.1 декларації по взаємовідносинах з ТОВ «Родал», суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно усного договору, позивачем «Керампром» було отримано ТМЦ по видатковій накладній №РН-0000833 від 20 грудня 2018 року на суму 60 681,0 грн. в т.ч. ПДВ 10 113,50 грн. До складу податкового кредиту включено суми ПДВ за отриманою податковою накладною № 45 від 13 грудня 2018 року зареєстрованої в ЄРПН від 21 грудня 2018 року з різними номенклатурами постачання , а саме: «Шина 1300-530-533 ROSAVA ВИ-3, 12 нс» у кількості 4 шт. по ціні 9847,50 грн. без ПДВ та «12,00 R20 (320R508) 154/149 ИД-304» у кількості 2 шт. по ціні 5 588,75 грн. без ПДВ. (т.1 а.с. 247) Позивачем до матеріалів справи надано копію платіжного доручення № 2956 від 13 грудня 2018 року - оплата за шини згідно рах. СФ-001256 від 13 грудня 2018 року на суму 60 681,00 грн. у тому числі ПДВ 20% - 10113,50 грн. (т.1 а.с. 246)

Позивачем було надано копію видаткової накладної від ТОВ «Родал» від 20 грудня 2018 року №РН0000833 на суму 60 681,0 грн. в тому числі ПДВ 10 113,5грн.. (т.1 а.с. 244), копію податкової накладної від 13 грудня 2018 року №45 від ТОВ «Родал». (т.1 а.с. 247) копію податкової накладної від 13 грудня 2018 року №45 від ТОВ «Родал». (т.1 а.с. 247)

Відповідач зазначає, що у податковій накладній № 45 від 13 грудня 2018 року зазначено код - 40 112 09 000, що згідно УКТ ЗЕД визначено як «Каучук, гума та вироби з них», а саме «шини та покришки пневматичні гумові нові для автобусів і вантажних автомобілів». Окремо визначеної назви товару як «12,00 R20 (320R508) 154/149 ИД-304» у цьому розділі не визначено. Таким чином, ідентифікувати цей товар згідно діючого класифікатора неможливо.

На початок перевірки ПрАТ «Керампром» заява зі скаргою на продавця - ТОВ «Родал» (додаток № 8) до податкової декларації за грудень 2018 року в частині наявних помилок у реквізитах податкової накладної від 13 грудня 2018 року № 45 на суму ПДВ 10 113,5 грн. надана не була.

Відповідно до вимог п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Таким чином, як вже зазначалось, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ТОВ «Родал» податкової накладної від 13 грудня 2018 року № 45, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд не приймає довід відповідача, що не надання позивачем заяви зі скаргою на продавця - ТОВ «Родал» до податкової декларації за грудень 2018 року в частині наявних помилок у реквізитах податкової накладної є порушенням, оскільки ця накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та при реєстрації не була заблокована.

Між позивачем та ТОВ «Інтерсервіс» був укладений договір транспортного експедирування від 30 березня 2018 року №01/2018 відповідно до якого останній зобов`язується за плату і за рахунок позивача організовувати перевалку глини на експорт через порти України, зокрема здійснювати наступні послуги - погоджувати з Портом обсяги, номенклатуру і строки завезення (вивезення) вантажу; направляти узгоджене з портом підтвердження на прийом вантажу; організовувати роботи з вивантаження вантажу з вагонів і розміщення його на відкритому складі порту, складування навалювальних вантажів; вести облік вантажу, що надійшов в порт; організовувати контрольне зважування вантажу, роботи по експертизі вантажу; здійснювати митне декларування вантажу; видавати доручення на навантаження оформлювати комплекти вантажних документів відповідно до інструкцій позивача; організовувати навантаження судів береговими засобами завантаження відповідно до «зводу звичаїв» порту, в якому надаються послуги; інформувати позивача про змін цін на послуги, що надаються портом; за вказівкою та за рахунок позивача організовувати розсипку документів; брати участь у складанні актів у випадках передбачених законодавством, як представник позивача та інше (пункти 1.1 та 2.1. Договору).

На підтвердження виконання умов договорів позивачем до матеріалів справи надано:

Копію рахунку ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року №01/02 на загальну суму 5 781 302, 77 грн. у тому числі ПДВ : 963 550, 46 грн. (т.1 а.с. 164)

Копію платіжного доручення № 253 від 22 січня 2019 року - передоплата за послуги по організації перевалки глини з-но рах. № 01/02 від 15 січня 2019 року. (т.1 а.с. 165)

Копія акту виконаних робіт між позивачем та ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року. (т.1 а.с. 166)

Копія вантажної-митної декларації ВМД UA500100/2019/000693 від 23 січня 2019 року (т.1 а.с. 167,168)

Копія інвойсу №05/18 від 15 січня 2019 року. (т.1 а.с. 171)

Копія рахунку фактури №5-КП від 15 січня 2019 року. (т.1 а.с. 172)

Копія коносаменту (Bill of Lading). (т.1 а.с. 174)

Копія маніфест (VesseL "Discovery bay»). (т.1 а.с. 175)

Копія залізничних накладних. (т.1 а.с. 176-240)

Копія податкової накладної від ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року №1. (т.1 а.с. 241-242)

В акті перевірки зазначено, що були досліджені первинні документи, за результатом аналізу наданих документів було встановлено, що фактично організацією перевалки глини яка належить ПрАТ «Керампром» на експорт у порту м. Чорноморськ займався інший експедитор - ТОВ «Неостар» (32273183) з яким у ПрАТ «Керампром» немає договорних взаємовідносин за даними бухгалтерського обліку. Таким чином, ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» виступило як посередник, а не експедитор.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що експедитор ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» фактично здійснював посередницькі послуги між експедитором ТОВ «Неостар» та Замовником робіт ПрАТ «Керампром». По факту ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» по даті другої події ( що суперечить вимогам договору транспортного експедирування № 01/2018р. від 30 березня 2018 року пункту 3.1-3.4) - коносаменту № 1 від 15 січня 2019 року було виписано податкову накладну на адресу ПрАТ «Керампром» на загальну суму ПДВ 963 550,46 грн. з наступною номенклатурою товарів вказаних у гр. 2 накладної:

- Організація перевалки глини за ціною послуги 4 664 537,4 грн., ПДВ- 932 907,48 грн.;

- Витрати по зберіганню вантажу в порту за ціною послуги 153 214,91 грн. , ПДВ- 30 642,982 грн.

Відповідач зазначає, що зазначена номенклатура не відповідає номенклатурі наданих послуг зазначених у акті виконаних робіт від 15 січня 2019 року та суперечить п. 1.1 -1.2 договору транспортного експедирування № 01/2018 від 30 березня 2018року де предметом договору є плата за організацію перевалки глини на експорт в порту України.

Відповідач зазначає, що згідно з п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Враховуючи вищевикладене, Замовник - ПрАТ «Керампром» отримав від експедитора - ТОВ «Інтерсервіс» податкову накладну з невірно заповненим реквізитам «Номенклатура товарів/послуг продавця» не визначена - вартість експедиторських послуг (винагорода) в рамках договору транспортного експедирування.

Відповідач робить висновок, що позивач в порушення п.44.1 ст.44, п.198.2 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України зайво включено до складу податкового кредиту суми ПДВ у січні 2019 року на суму 963 550,46 грн.

Відповідач зазначає, що у другій ланці ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» у січні 2019 року реалізовано послугу за номенклатурою відмінною від номенклатури придбання її у ТОВ «Неостар» - відшкодування витрат з перевалки глини замість відшкодування витрат по комплексній поставці за транспортно-експедиційне обслуговування за 25 219,68 тон глини на суму ПДВ 848 087,40 грн. Таким чином, походження реалізованої послуги ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» на адресу підприємства покупця ПрАТ "Керампром" не встановлено. У ланці постачання послуг на адресу ПрАТ "Керампром" відповідно даних ЄРПН вбачається підміна номенклатури послуг. Крім цього, ПрАТ «Керампром» до перевірки не надано звіт експедитора ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС», довіреність на отримання вантажу , у зв`язку з чим вбачається повний наявний обрив ланцюга та здійснення оплати за послуги невідомого походження, що не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання та підтвердити використання послуг у подальшій фінансово-господарській діяльності. Наданий до перевірки акт виконаних робіт б/н від 15 січня 2019 року ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС», договір № 01/2018 від 30 березня 2018 року транспортного експедирування (який по суті не є експедиторським) не можуть вважатися первинними документами, та такими що підтверджують фактичні господарські операції які підтверджують правомірність формування податкового кредиту, зокрема реальність господарської операції, складові її вартості, та можливу участь в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника відповідача і вбачається з матеріалів справи, висновки, що надані контрагентами позивача послуги не спричинили реального настання правових наслідків, зроблені відповідачем на підставі податкової інформації. Контролюючим органом не перевірялась і не оцінювалась діяльність контрагента позивача, у зв`язку з чим суд вважає, що висновки відповідача про нереальний характер здійснення господарських операцій позивачем з ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС», є безпідставними і зроблені в результаті припущень, що виключає можливість покладення їх в основу спірного рішення.

Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині отримання зазначеними підприємствами, оприбуткування ним товару (продукції), списання її у виробництво, використання у господарській діяльності.

Відтак, актом перевірки, не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.

Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Порушення позивачем п.44.1 ст.44, та п.198.2 ст.198, п.201.1, 201.2, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п. 4 Порядку заповнення податкової накладної ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року №1, що призвело до завищення податкового кредиту за січень 2019 року на суму 963551 грн. по рядку 10.1 декларації по взаємовідносинах з ТОВ «Інтерсервис».

Як вже зазначалось, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ТОВ «Інтерсервис» податкової накладної від 15 січня 2019 року №1, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд не приймає довід відповідача, що не надання позивачем заяви зі скаргою на продавця - ТОВ «Інтерсервис» до податкової декларації за січень 2019 року в частині наявних помилок у реквізитах податкової накладної, є порушенням, оскільки ця накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та при реєстрації не була заблокована.

З розрахунку до податкового повідомлення - рішення вбачається, що до суми зменшення бюджетного відшкодування за грудень 2018 року включено 0,50 грн. відсутність сплати постачальнику суми ПДВ визначену у платіжному дорученні ТОВ «Вейт-ЛТД». З приводу цього позивачем не надано заперечень.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсним податкового повідомлення рішення від 15 травня 2019 року № форма «В1» підлягає частковому задоволенню.

Податкове повідомлення № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.

З наданого відповідачем розрахунку розмір зменшеного розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість складається з:

- встановлено заниження відображених у рядку 1.1. (податкові зобов`язання) показників у декларації за грудень 2018 року на суму 4500,00 грн. у зв`язку з надання робітникам на безоплатній основі дитячих новорічних подарунків, що були придбані у грудні 2018 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на суму 22.500,00грн. без ПДВ;

- порушення по визначенню рядка 21 декларації встановлені в результаті висновків зроблених в актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року від 14 грудня 2018 року №09/05-99-12-02/24655289 («+1162» грн..) та за листопад 2018 року від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/246552289 («-5705»грн.) в сумі 4542 грн.

Щодо заниження відображених у рядку 1.1. (податкові зобов`язання) показників у декларації за грудень 2018 року на суму 4500,00 грн. у зв`язку з надання робітникам на безоплатній основі дитячих новорічних подарунків, що були придбані у грудні 2018 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на суму 22500,00грн. без ПДВ, судом викладені висновки вище.

Щодо порушення по визначенню рядка 21 декларації встановлені в результаті висновків зроблених в актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року від 14 грудня 2018 року №09/05-99-12-02/24655289 («+1162» грн..) та за листопад 2018 року від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/246552289 («-5705»грн.) в сумі 4542 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість:

у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

у рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

Таким чином, позивач повинен був включити до декларації за січень 2019 року у графу 16.3 суму збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, за умови якщо ця сума є узгодженою протягом звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п.56.17.5 ст.. 56 ПК України днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2018 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 14 грудня 2018 року № 9/05-99-12-02/24655289. (т.1 а.с. 96)

Висновками вищевказаного акту встановлені порушення п.198.3, п.198,6, ст. 198, п. 200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, зі змінами та доповнення в частині зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на 1162,00 грн.

На підставі висновків акта № 9/05-99-12-02/24655289 прийнято податкове повідомлення - рішення форма «В1» № від 16 січня 2019 року на загальну суму 1743 грн. з яких 581 грн. штрафні (фінансові) санкції. (т.1 а.с.107)

Позивач оскаржив у судовому порядку вище вказане податкове повідомлення рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року по справі №200/5908/19-а адміністративний позов ПрАТ «Керампром» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № від 16 січня 2019 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області залишено без змін, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/24655289 (а.с. 117). На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення - рішення від 15 лютого 2019 року № яким було зменшено суму бюджетного відшкодування на 1650 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 825 грн. та від 15 лютого 2019 року № в кому зазначена сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 5 705 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення були оскаржені в порядку адміністративного оскарження до податкового органу. Рішенням Державної фіскальної служби України від 24 квітня 2019 року №19327/6199-99-1104-02-08 скарга була задоволена частково, в іншій частині визнано позивачем (т.1 а.с. 135)

Таким чином, підстави для включення позивачем спірних сум, що були узгоджені за листопад 2018 року, у рядок 16 декларації виникли у квітні 2019 року.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року.

За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 18 лютого 2019 року №46/05-99-12-02/24655289, та винесені податкові повідомлення - рішення від 14 березня 2019 року № форма В1 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2018 на суму 9844,00 грн. штрафні (фінансові) санкції 4922 грн. та від 14 березня 2019 року форма В4 № щодо зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2018 на суму 1502,00грн., з якими позивач погодився та не оскаржував. (т. 1 а.с. 141, 154, 156).

Враховуючи те, що на дату складання декларації за січень 2019 року, визначені відповідачем збільшені/зменшені суми від`ємного значення за результатами попередніх перевірок за жовтень, листопад 2018 року не були узгоджені, підстави для включення не узгоджених сум, у графу 16 декларації у позивача були відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, суд відзначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.2 ст.2 КАС Україні , у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі, та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір у сумі 19210,00 грн. відповідно до платіжного доручення від 31 травня 2019 року № 1271, який розподіляється судом пропорційно задоволеним позовним вимогам. Суд зазначає, що позивачем не були надані суду докази (рахунок, платіжне доручення тощо) витрат позивача на проведення експертизи, внаслідок чого суд не розподіляє понесені витрати позивача у даному рішенні, оскільки не може встановити їх розмір та відповідно наявність документального підтвердження. Заява з боку позивача в порядку статті 143 КАС до закінчення судових дебатів у справі щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, суду не надходила.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Керампром» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання недійсними та скасування податкові повідомлення-рішення відповідача № від 15 травня 2019 року форма «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року; № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.; № від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 665, 00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн., - частково задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форми «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 664, 50 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Керампром» (, 85171, Донецька область, Костянтинівський р-н, с. Артемівка, вул. Дружби, 2) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 19 210,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецької області (, 85000, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Італійська, 59).

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 04 лютого 2020 року.

Повний текст рішення виготовлений 14 лютого 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.В. Шинкарьова