Справа № 540/1239/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 р. Категорія 111030300м.ОдесаСправа № 540/1239/19
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

час і місце ухвалення: 10:20, м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.06.2019 р. № , -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.06.2019 р. № , мотивуючи його тим, що при проведенні документальної планової перевірки посадові особи відповідача мали змогу перевірити зміст та обсяг господарських операцій, шляхом дослідження первинних документів, чого зроблено не було.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 11.06.2019 № про збільшення грошового зобов`язання товариству з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" на суму 272 391,00 грн. за основним платежем та 68 098,00 грн. штрафних санкцій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що ТОВ "Херсонрегіонгаз" за період з 01.05.2016 року по 30.07.2017 року неправомірно включено до складу податкового кредиту по рядку 10.1 декларацій з податку на додану вартість суми ПДВ на підставі податкових накладних, що складені з порушенням порядку заповнення податкових накладних.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач вказує, що апелянтом не надано жодного доказу в обґрунтування своєї позиції та нічим не обґрунтовано те, що податкові накладні ПАТ «Херсонгаз» за період з 01.05.2016 року по 30.06.2017 року заважають ідентифікувати здійснену операцію.

Учасники справи сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з`явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 01.08.2015 року між ТОВ "Херсонрегіонгаз" (Замовник) та ПАТ "Херсонгаз" (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 08/14-375 (т.с. 4, а.с.246), предметом якого є надання Виконавцем за письмовим дорученням Замовника послуг пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності з постачання природного газу населення, а саме: вручення рахунків-фактур споживачам природного газу-фізичним особам (пп.1.1.1 п.1.1 розділу 1 Договору); вручення попереджень боржникам-споживачам природного газу - фізичним особам (пп.1.1.2 п.1.1 розділу 1 Договору); укладення договорів на постачання природного газу з абонентами Замовника (пп.1.1.3 п.1.1 розділу 1 Договору); інші послуги, пов`язані зі здійсненням господарської діяльності Замовника з постачання природного газу населенню.

Додатком №1 до договору є вартість послуг на вручення рахунків-фактур, попереджень.

30.10.2015 до договору укладено додаткову угоду №1, в якій викладено п.3.1 договору в такій редакції "Вартість послуг, визначених в п.1.1 Договору, визначається в Додатку №2 до Договору, який є його невід`ємною частиною".

Додатком №2 до договору є вартість п`яти найменувань послуг.

01.10.2016 до договору укладено додаткову угоду №2, в якій викладено п.3.1 договору в такій редакції "Вартість послуг, визначених в п.1.1 Договору, визначається в Додатку №3 до Договору, який є його невід`ємною частиною та діє з 01.10.2016 р.".

Додатком №2 до договору є вартість шести найменувань послуг.

На виконання умов договору №08/14-375 від 01.08.2015 ПАТ "Херсонгаз" на адресу позивача виписано податкову накладну №925 від 31.05.2016 на суму 96038,71 грн., з них ПДВ 16006,45 грн.

Податкова накладна №925 від 31.05.2016 належним чином зареєстрована в ЄРПН, доказів прийняття рішення про зупинення її реєстрації або відмови в її реєстрації сторони суду не надали.

30.10.2015 між ТОВ "Херсонрегіонгаз" (Орендар) та ПАТ "Херсонгаз" (Орендодавець) укладено договір оренди №08/14-583, п.4.2 якого передбачає відшкодування Орендарем витрат на обов`язкове страхування, вартість послуг за електроенергію, водопостачання, теплопостачання, користування телефонами, послуги комунальних та санітарних служб за весь строк перебування майна (переліченого в додатку №2 до договору).

На виконання умов договору №08/14-583 від 31.10.2015 ПАТ "Херсонгаз" на адресу позивача виписано податкові накладні:

№570 від 18.05.2016 на суму 14876,99 грн., з них ПДВ 2479,50 грн.;

№1472 від 31.05.2016 на суму 11592,10 грн., з них ПДВ 1932,02 грн.;

№1271 від 30.06.2016 на суму 95889,59 грн., з них ПДВ 15981,60 грн.;

№1278 від 30.06.2016 на суму 11338,21 грн., з них ПДВ 1889,70 грн.;

№783 від 29.07.2016 на суму 104072,15 грн., з них ПДВ 17345,76 грн.;

№732 від 31.08.2016 на суму 138928,72 грн., з них ПДВ 23154,79 грн.;

№1397 від 30.09.2016 на суму 172410,47 грн., з них ПДВ 28735,08 грн.;

№1364 від 31.10.2016 на суму 142640,04 грн., з них ПДВ 23773,34 грн.;

№1910 від 30.11.2016 на суму 131543,96 грн., з них ПДВ 21923,99 грн.;

№2581 від 30.12.2016 на суму 139911,89 грн., з них ПДВ 23318,65 грн.

Податкові накладні належним чином зареєстровані в ЄРПН. Рішень про зупинення реєстрації або відмови в їх реєстрації відповідачем не приймались.

03.01.2017 між ТОВ "Херсонрегіонгаз" (Замовник) та ПАТ "Херсонгаз" (Виконавець) укладено договір про надання послуг №1014/14-0103/35 (т.с. 2, а.с.92), предметом якого є надання Виконавцем за письмовим дорученням Замовника послуг пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності з постачання природного газу населення, а саме: вручення рахунків-фактур споживачам природного газу-фізичним особам (пп.1.1.1 п.1.1 розділу 1 Договору); вручення попереджень боржникам-споживачам природного газу - фізичним особам (пп.1.1.2 п.1.1 розділу 1 Договору); оформлення заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з переходом (пп.1.1.3 п.1.1 розділу 1 Договору); оформлення заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам без переходу (пп.1.1.4 п.1.1 розділу 1 Договору) інші послуги, пов`язані зі здійсненням господарської діяльності Замовника з постачання природного газу населенню.

Додатком №1 до договору є вартість шести найменувань послуг.

03.04.2017 до договору укладено додаткову угоду №1, в якій внесено зміни до п.3.1 Договору, виклавши їх у тарифі, що діє з 03.04.2017 року, який є невід`ємною частиною договору.

20.11.2017 до договору укладено додаткову угоду №2, в якій внесено зміни до Договору в частині надання послуг до 30.11.2017, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору №1014/14-0103/35 від 03.01.2017 ПАТ "Херсонгаз" на адресу позивача виписано податкові накладні:

№1183 від 31.01.2017 на суму 108261,10 грн., з них ПДВ 18043,52 грн.;

№1550 від 28.02.2017 на суму 91770,18 грн., з них ПДВ 15295,03 грн.;

№1337 від 31.03.2017 на суму 135144,94 грн., з них ПДВ 22524,16 грн.;

№1109 від 30.04.2017 на суму 108263,28 грн., з них ПДВ 18043,88 грн.;

№1073 від 31.05.2017 на суму 69970,82 грн., з них ПДВ 11661,80 грн.;

№758 від 30.06.2017 на суму 61690,94 грн., з них ПДВ 10281,82 грн.

Податкові накладні належним чином зареєстровані в ЄРПН. Рішень про зупинення реєстрації або відмови в їх реєстрації відповідачем не приймалось.

В період з 26.03.2019 по 02.05.2019 ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Херсонрегіонгаз" податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.1.2018, за результатами якої складено акт перевірки №67/21-22-14-01/39500143 від 10.05.2019.

Висновком акту перевірки є порушення п.п.201.1, 201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 272391 грн.

За результатами перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 11 червня 2019 року № .

Позивач вважає, що вищевказане податкове повідомлення-рішення є протиправними та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не вбачає підстав для зменшення позивачу податкового кредиту з ПДВ за відповідні періоди, оскільки такий кредит сформовано за податковими накладними належним чином зареєстрованим в ЄРПН, а інших доводів на підтвердження правомірності та обґрунтованості спірного податкового повідомлення-рішення відповідач не наводить. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. «а» п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг (п.198.3 ст.198 ПК України).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.198.6 ст.198 ПК України).

З наведених норм вбачається, що до податкового кредиту з ПДВ відносяться підтверджені первинними документами суми податку сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, які підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними, а самі податкові накладні отримані з ЄРПН є підставою для нарахування платником сум податкового кредиту з ПДВ.

Як встановлено судом і підтверджено належними та допустимими доказами позивач відніс до податкового кредиту суми ПДВ, сплаченого за податковими накладними, які виписані ПАТ «Херсонгаз» та зареєстровані належним чином в ЄРПН.

Натомість податковий орган вбачає в діях позивача порушення приписів п.п.201.1, 201.10 ст.201 ПК України, які регулюють питання пов`язані зі складанням та реєстрацією податкових накладних які позивач не складав.

Так, згідно з п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Як передбачає пп. «е» п.201.1 ст.201 ПК України, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді (п.201.10 ст.201 ПК України).

На думку відповідача, податкові накладні ПАТ «Херсонгаз» містять помилки, що заважають ідентифікувати здійснені операції, їх зміст та обсяг, оскільки в графі «Найменування товарів (послуг)» вказано «Відшкодування витрат» та «Послуги пов`язані зі здійсненням господарської діяльності Замовника з постачання природного газу населенню».

Суд зазначає, що позивач є отримувачем послуг, а тому не може складати податкові накладні, як не може і бути відповідальним за заповнення реквізитів пов`язаних з описом послуг, їх кількісного складу та їх обсягу, оскільки це є обов`язком постачальника послуг.

Слід зазначити, що законодавством не встановлено конкретного переліку документів, які мають слугувати підставою для формування даних податкового обліку, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші господарські операції, з огляду на різноманітність змісту та форм економічної діяльності та порядку її документування. Відповідність задекларованих платником операцій критерію документального підтвердження вимагає подання документів, які містять достатні відомості про зміст господарської операції, порядок її виконання та учасників; документи, якими має оформлюватися господарська операція, визначаються з урахуванням законодавчих вимог та звичаєвої практики щодо оформлення певного виду господарської операції.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

При цьому, наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі № 826/7704/16 та від 17 квітня 2018 року в справі № 820/475/17.

Тобто, відсутність того чи іншого реквізиту, якщо це не перешкоджає ідентифікації особи у інший спосіб, не є підставою визнавати господарську операцію недійсною.

Крім того відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зазначена норма покладає на відповідача обов`язок при реєстрації податкових накладних в ЄРПН перевіряти їх відповідність вимогам ПК України та не приймати або відмовляти у реєстрації податкових накладних, за наявності правових на те підстав.

Якщо ж таких дій з боку відповідача вчинено не було, то податкові накладні вважаються зареєстрованими в ЄРПН.

З матеріалів справи вбачається, що на момент прийняття податкових накладних за вказаний період з боку контролюючого органу не виникало питань щодо проблем ідентифікації здійсненних операцій та усі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Що стосується доводів податкового органу на можливість покупця скористатись своїм правом та подати скаргу до контролюючого органу на помилки в обов`язкових реквізитах податкових накладних, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 201.10 ст. 201 ПК, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Однак, посилання відповідача на норми абзацу 23 пункту 201.10 ст. 201 ПК України не впливає на правильність висновків суду, так як у вказаному пункті передбачено право платника податків на звернення до контролюючого органу із скаргою, а не обов`язок. При цьому, ці норми не пов`язують право платника податків на формування податкового кредиту із реалізацією таким платником свого права на подання відповідної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.06.2018 в справі № 819/1383/17 (адміністративне провадження №К/9901/23646/18).

Суд не вбачає підстав для зменшення позивачу податкового кредиту з ПДВ за відповідні періоди, оскільки такий кредит сформовано за податковими накладними належним чином зареєстрованим в ЄРПН, а інших доводів на підтвердження правомірності та обґрунтованості спірного податкового повідомлення-рішення відповідач не наводить.

В акті перевірки (т.с.1, а.с.95) відповідач вказує, що порушення порядку формування податкового кредиту та завищення його на суму в 272391 грн. не є суміжним з податком на прибуток.

При цьому, така позиція відповідача жодним чином не мотивована, натомість в пп.3.1.1 п.3.1 розділу 3 «Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток» передбачено, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 не встановлено заниження податку на прибуток, що фактично суперечить висновку щодо формування податкового кредиту.

Суд вважає, що при проведенні документальної планової виїзної перевірки позивача відповідач не дав належної оцінки первинним документам за господарським операціям по спірним податковим накладним.

Перевірка та аналіз первинних документів, дає відповідачу можливість ідентифікувати здійснені операції, їх зміст та обсяг, якщо у податкового органу є сумніви з цього питання.

Так п. 28 рішення по справі «Інтерсплав» проти України» ЄСПЛ зазначав про недопустимість покладення відповідальності на заявника «за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань». Практика Європейського суду з прав людини є самостійним джерелом права і підлягає застосуванню судами України відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того в рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

З огляду на встановлені судом обставини відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення - рішення від 11.06.2019 р. № .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.06.2019 р. № належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (т.5 а.с. 74) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі № 540/1239/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.