Справа № 520/10752/19
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 р. № 520/10752/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

позивача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - Гунченко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа - Державна податкова служба України про визнання протиправними та скасування вимог, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДФС у Харківській області від 12.08.2019 № Ф-7649-57 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 23785,08 грн та № Ф-7649-57 від 15.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ в розмірі 21030,90 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що податкові вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 № Ф-7649-57 та № Ф-7649-57 від 15.05.2019 є протиправними та підлягають скасуванню. Оскаржувані вимоги про сплату боргу є безпідставними та протиправними, винесеними всупереч вимогам законодавства саме з огляду на те, що органом ДФС не враховано, що ОСОБА_1 за останні 12 років (з самого початку реєстрації ФОП) не було отримано доходів як ФОП, а єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування за вказаний період сплачено роботодавцем Фабрикою "Варіант" ТОВ, з яким ОСОБА_1 , як застрахована особа, перебуває у трудових відносинах як за основним місцем роботи з серпня 2006 року (Фабрика "Варіант" ТОВ, ЄДПРОУ 21170203).

Ухвалою суду від 21.10.2019 відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 21.12.2019 дану справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою судді від 30.01.2020 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що згідно реєстраційних даних ОСОБА_1 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець. В інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску ОСОБА_1 нарахований єдиний соціальний внесок за 2017 рік, 2018 рік та 1 і 2 квартали 2019 року, у зв`язку із чим позивачу направлено вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску від 12.08.2019 № Ф-7649-57 та № Ф-7649-57 від 15.05.2019. Станом на 19.11.2019 заборгованість по єдиному соціальному внеску складає 23785,08 грн.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 07.02.2006 зареєстрована як фізична особа-підприємець з видами діяльності - код КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права, а 29.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

14 серпня 2006 року ОСОБА_1 прийнята на посаду юрисконсульта на ТОВ фабрика "Варіант" відповідно до наказу № 588-6-ВК від 14.08.2006.

ТОВ фабрика "Варіант" сплачується єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 , що підтверджується листом ТОВ фабрика "Варіант" № 42/2020 від 23.01.2020.

15 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено вимогу № Ф-7649-57, якою відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, ОСОБА_1 нараховано боргу у розмірі 21030,00 грн.

Позивач скористався правом та оскаржив вимогу у адміністративному порядку, рішенням Державної податкової служби України від 04.09.2019 № 539/6/99.00.08.06.01 скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 № Ф-7649-57 скасовано та відкликано з дня прийняття вказаного рішення, зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області сформувати та направити ОСОБА_1 нову вимогу.

12 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено вимогу № Ф-7649-57, якою відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, ОСОБА_1 нараховано боргу у розмірі 23785,08 грн.

ОСОБА_1 скористалась правом та оскаржила вимоги від 12.08.2019 № Ф-7649-57 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 23785,08 грн та № Ф-7649-57 від 15.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ в розмірі 21030,90 грн у адміністративному порядку, рішенням Державної податкової служби України від 26.09.2019 № 3237/6/99-00-08-06-01 вимогу від 12.08.2019 № Ф-7649-57 залишено без змін, вимогу від 15.05.2019 № Ф-7649-57 залишено без розгляду, скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та в частині без розгляду.

Не погоджуючись із вказаними вимогами, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті суд, виходить з наступного.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування вимоги від 12.08.2019 № Ф-7649-57 суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Перелік платників єдиного внеску визначений статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 4 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (абзац перший пункту 1); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За правилами абзацу 1 пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно частини 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3 та 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 з 14.08.2006 по теперішній час офіційно працевлаштована у ТОВ фабрика "Варіант" на посаді начальника юридичного відділу, що підтверджується трудовою книжкою, копія якої міститься в матеріалах справи.

У вказаний період ТОВ фабрика "Варіант" сплачує за позивача єдиний соціальний внесок у повному обсязі, що підтверджується листом від 23.01.2020 № 42/2020, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідач не надав суду доказів на спростування факту сплати ТОВ фабрика "Варіант" єдиного внеску за найманого працівника ОСОБА_1 .

Під час вирішення зазначеної справи суд враховує, що Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не врегульовано відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та здійснення незалежної професійної діяльності.

А із системного аналізу його норм вбачається, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказана мета досягається шляхом регулярної сплати мінімального страхового внеску.

Таким чином, в розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього регулярно нараховує та сплачує роботодавець, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як фізичною особою-підприємцем.

Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.12.2019 по справі № 440/2149/19.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо формування спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 № Ф-7649-57 є протиправними, порушують майнові права та інтереси позивача, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 № Ф-7649-57 є незаконною та підлягає скасуванню.

Поряд із тим, щодо вимоги № Ф-7649-57 від 15.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ в розмірі 21030,90 грн, суд зазначає наступне.

Так, згідно з пунктом 6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо:

- сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі;

- орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки);

- вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили;

- борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу, - у день прийняття органом доходів і зборів рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 Закону;

- є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі, - у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

Суд зазначає, що рішенням Державної податкової служби України від 04.09.2019 № 539/6/99.00.08.06.01 скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 № Ф-7649-57 скасовано та відкликано з дня прийняття вказаного рішення, зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області сформувати та направити ОСОБА_1 нову вимогу.

Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 № Ф-7649-57 вважається відкликаною, а отже, не може бути повторно скасованою судом, оскільки скасована Державною податковою службою України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 № Ф-7649-57 не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування вимоги Головного управління ДФС у Харківській області від 12.08.2019 № Ф-7649-57 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 23785,08 грн.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вулиця Пушкінська, 46, Харків, Харківська область, 61000, код 43143704), третя особа - Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код 43005393) про визнання протиправними та скасування вимог - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області від 12.08.2019 № Ф-7649-57 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 23785,08 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 391 (триста дев`яносто одна) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вулиця Пушкінська, 46, Харків, Харківська область, 61000, код 43143704).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2020 року.

Суддя С.О.Чудних