Справа № 460/3306/19
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року м. Рівне №460/3306/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
визнання протиправною та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі відповідач), в якому просив:

-визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 №Ф-695-25 на суму 18568,03 грн. та від 14.05.2019 №Ф-695-25 на суму 4120,50 грн.

Мотивуючи вимоги позову зазначав, що спірні вимоги є протиправними та сформованими з порушенням вимог чинного законодавства. Так, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 сформована станом на 10.04.2019, а вимога від 14.05.2019 - станом на 10.06.2019. Тобто, вимоги сформовані раніше, ніж вказана дата заборгованості. Зазначав, що державну реєстрацію припинення фізичної особи-підприємця проведено 05.11.2019. При цьому наголошував на порушенні строку обчислення боргу по сплаті єдиного соціального внеску, який мав бути зроблений в кінці календарного місяця (кварталу) у разі існування недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску. Проте, контролюючий орган тривалий час не направляляв на його адресу відповідних вимог, а заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску зростала. Вказане свідчить про порушення податковим органом процедури, яка передує прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки), а тому такі вимоги підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 18.11.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16.12.2019 на 11:30 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позову заяву від 16.12.2019, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. На обґрунтування такої позиції зазначав, що нарахування єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) регулюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску і загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до вимог вказаних нормативно-правових актів, у зв`язку з тим, що на кінець календарного місяця за позивачем обліковувалася недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску, контролюючим органом було сформовано оскаржувані вимоги. При цьому, відповідач зазначав про безпідставність доводів позивача про те, що контролюючий орган не надсилав вимоги про сплату боргу на адресу ОСОБА_1 , оскільки 14.02.2019 та 14.05.2019 на адресу позивача надсилалися вимоги про сплату боргу №Ф-695-25, які були повернуті за закінченням терміну зберігання. Враховуючи викладене, відповідач просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.41-42).

Ухвалою суду від 16.12.2019 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 16.01.2020 на 15:30 год.

16.01.2020 судове засідання з розгляду справи по суті відкладено до 03.02.2020 до 16:00 год., у зв`язку з неприбуттям позивача у судове засідання.

Ухвалою суду від 03.02.2020 вирішено перейти до розгляду справи №460/3306/19 у порядку письмового провадження.

Також 03.02.2020 судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання Головного управління ДФС у Рівненській області про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва. Замінено відповідача у справі №460/3306/19 Головне управління ДФС у Рівненській області на Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, ).

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов до наступних висновків.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 11.09.2013 по 05.11.2019, перебував на обліку у контролюючому органі як платник податків та як платник єдиного внеску з 12.09.2013. Основний вид діяльності за КВЕД 47.19. Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (а.с.20-24).

11.03.2019 Головним управлінням ДФС у Рівненській області сформовано вимогу №Ф-695-25 У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 18568,03 грн. (а.с.15).

14.05.2019 Головним управлінням ДФС у Рівненській області сформовано вимогу №Ф-695-25 У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 4120,50 грн. (а.с.14).

Відомостями, що містяться в інтегрованій картці платника податків підтверджується наявність за позивачем недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на час формування вказаних вимог (а.с.43-44).

Поряд з цим, судом також встановлено, що на час формування оскаржуваних вимог позивач тимчасово перебував на території Російської Федерації, а тому про наявність таких вимог йому стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень з примусового виконання відповідних вимог - 07.11.2019 (а.с.12-13; 16-19).

Не погоджуючись із вказаними вимогами про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ (далі Закон №2464-VІ) встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-V визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI встановлено, що у разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (зміни до пункту цієї статті внесені з 01.01.2017).

У відповідності до вимог ч.5 ст.8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Аналіз наведених вище положень Закону №2464-VI свідчить, що з 2017 року фізичні особи - підприємці, в тому числі і ті, які не одержували доходів, зобов`язані сплачувати єдиний внесок мінімальному розмірі.

Суд наголошує, що такі нововведення законодавець передбачив саме з 01.01.2017, адже до цього періоду підприємці, які не отримували доходи у звітному місяці, мали право не сплачувати єдиний внесок. Натомість, з моменту внесення змін у чинне законодавство щодо порядку та умов сплати єдиного внеску, такі зміни набули статусу обов`язкових до виконання для всіх платників незалежно від часу реєстрації в якості фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з ч.4 ст.25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 3 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 №449 (далі - Порядок №449) та ст.25 Закону 2464-VI визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Пунктом 5 Інструкції встановлено, що протягом десяти календарних днів з дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені.

Таким чином, враховуючи, що позивач у 2017-2019 роках був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується витягом з реєстру, з 01.01.2017 в нього виник обов`язок щодо сплати єдиного внеску, навіть у разі не отримання доходу.

Відповідно до ч.8 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Ураховуючи, що запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача внесено до реєстру 05.11.2019, то саме з цієї дати позивач не повинен сплачувати єдиний внесок.

Суд вважає необґрунтованими твердження позивача про те, що контролюючий орган тривалий час протиправно не направляв на його адресу відповідних вимог про сплату боргу (недоїмки), в результаті чого сума заборгованості збільшувалась, з огляду на наступне.

Приписами пунктів 3 та 4 розділу VI "Порядок стягнення заборгованості з платників" Порядку №449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога).

В третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання:

платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження;

вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Матеріалами справи підтверджується та позивачем не заперечено, що до формування узгоджених вимог, що є предметом спору у даній справі, контролюючий орган надсилав позивачеві також вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 №Ф-695-25 на суму 18276,72 грн., від 14.05.2019 №Ф-695-25 на суму 22688,53 грн., які повернуті за закінченням терміну зберігання (а.с.45-46).

Поряд з цим суд звертає увагу і на те, що у будь-якому випадку, незначне порушення строку надіслання вимоги про сплату боргу (недоїмки) по суті не може впливати на правильність її формування, не спростовує наявності у позивача недоїмки з єдиного внеску та не нівелює обов`язку його сплати як такого.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.03.2019 у справі № 826/12543/17.

При цьому, суд також не погоджується з твердженнями позивача, викладеними у його письмовій заяві від 13.12.2019 (а.с.35), про те, що визначена податковим органом сума недоїмки з єдиного внеску може ґрунтуватись виключно на підставі даних акту перевірки, податкової звітності, бухгалтерських та інших документів, які підтверджують суми виплат (доходу), на які нараховується відповідний внесок, оскільки зазначені вище положення Порядку №449 передбачають можливість нараховувати єдиний внесок, у тому числі на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, за відсутності перелічених вище документів.

Щодо покликань позивача на передчасність формувань вимог по відношенню до вказаних у них дат заборгованостей, то суд зазначає, що такі недоліки оформлення оскаржуваних вимог не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним таких рішень за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Висновки аналогічного характеру викладені в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №826/11623/16, які в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом при прийнятті даного рішення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у справі №460/1774/19, на яке покликається позивач, як на підставу задоволення його вимог, судом до уваги не береться, оскільки встановлені в такій справі обставини стосуються іншої особи і не можуть вважатися преюдиційними в межах спірних правовідносин.

За викладених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії відповідача по формуванню відносно позивача податкових вимог про сплату заборгованості з єдиного внеску здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та з додержанням інших вимог встановлених ч.2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, на переконання суду, відповідачем під час розгляду даної адміністративної справи, на підставі належних та допустимих доказів, повністю доведено правомірність своїх рішень, а тому у задоволенні адміністративного позову суд відмовляє повністю.

Згідно з ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ) про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 лютого 2020 року.

Суддя Борискін С.А.