Справа № 500/292/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/292/20

18 лютого 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі: судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 01.01.2016 провести перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 82 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Позов обґрунтовано тим, що з 11.07.1996 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-XII) у розмірі 82% грошового забезпечення. Проте на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідач здійснив перерахунок призначеної позивачу пенсії, виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач 13.01.2020 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в розмірі 82% грошового забезпечення відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент призначення пенсії. Відповідач відмовив у перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до статті 13 Закон № 2262-XII максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. На думку позивача, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини другої статті 13 указаного Закону не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а має застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії. Позивач вважає відмову відповідача у перерахунку пенсії протиправною, а тому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 01.01.2016 провести перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 82% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, судове засідання призначено на 18.02.2020 о 10.30 год.

11.02.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.31-32), у якому зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» із врахуванням частини другої статті 13 Закону №2262-XII. У відзиві вказано, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, а тому відповідно до статті 13 Закону №2262-XII основний розмір пенсії після проведеного перерахунку у відсотковому співвідношенні залишився незмінним, на підтвердження чого позивачем до позовної заяви додано копії довідок про перерахунок пенсії від 01.12.2015 та від 01.04.2018. З урахуванням зазначеного відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

13.02.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач у відзиві на позовну заяву вказав лише порядок перерахунку пенсії та не виконав покладеного на нього обов`язку щодо спростування правомірності вимог позивача. У відповіді на відзив позивач вказав, що зміна встановленого Законом № 2262-XII максимального розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення відбулася вже після призначення йому пенсії і не є підставою для зменшення розміру призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку. Позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

У судове засідання 18.02.2020 позивач не прибув, проте подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (а.с.35).

Представник відповідача також подав до суду клопотання від 18.02.2020 про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує (а.с.36).

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням викладеного, судовий розгляд даної справи проведено в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, з 11.07.1996 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII у розмірі 82% грошового забезпечення (вислуга років складає 29 років), що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с. 22), довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 14.01.2020 № 23 (а.с.7) та повідомленням про перерахунок пенсії з 01.12.2015 (а.с.10).

Позивач є особою з інвалідністю (2 група), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Управлінням внутрішніх справ Тернопільської області від 18.06.2003 (а.с. 23). ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 1, про що йому Тернопільською обласною державною адміністрацією видано посвідчення 21.11.2019 серії НОМЕР_3 , копію якого долучено до матеріалів адміністративної справи (а.с.22).

У квітні 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016. При проведенні перерахунку відповідач визначив розмір пенсії ОСОБА_1 у відсотковому співвідношенні на тому ж рівні, що і при призначенні пенсії позивачу, з розрахунку 82% грошового забезпечення, що підтверджується копією перерахунку пенсії (а.с.11).

13.01.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 у розмірі 82% (а.с.8).

У відповідь на звернення ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 14.01.2020 №1900-0219-8/38 повідомило про перерахунок пенсії позивача з посиланням на положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вказано, що при перерахунку пенсії, проведеного на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» застосована вказана вище норма Закону (а.с.9).

Вважаючи дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Преамбулою Закону № 2262-ХІІ визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а»

статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому частиною другою цієї статті було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Отже, на час призначення пенсії позивачу загальний розмір пенсії, обчислений йому як особі, що брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 1, не повинен був перевищувати 95 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63 Закону № 2262-XII, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 Закону № 2262-XII у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» встановлено, зокрема, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також цією постановою установлені схеми посадових окладів поліцейських, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за стаж служби в поліції.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 3 якої постановлено перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18.

При цьому стаття 13 Закону № 2262-XII неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

На даний час частина друга статті 13 Закону № 2262-XII визначає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Загальний відсотковий розмір при призначенні пенсії змінився в сторону зменшення, але максимальний розмір пенсії, призначеної особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, не зменшувався.

Судом встановлено, що позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII з урахуванням його статусу - особи, яка під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесена в установленому законом порядку до категорії 1, у розмірі грошового забезпечення у розмірі 82%.

Після проведеного відповідачем перерахунку пенсії позивача на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 відповідач визначив розмір пенсії ОСОБА_1 у відсотковому співвідношенні на тому ж рівні, що і при призначенні пенсії позивачу, з розрахунку 82% грошового забезпечення, а не 70%, як зазначає позивач, що свідчить про відсутність порушення прав ОСОБА_1

Зміни в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення в сторону зменшення не стосувалися осіб, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, у тому числі і щодо позивача. Права позивача не порушенні відповідачем при перерахунку пенсії, розмір якої не зменшувався, а залишився на тому самому рівні.

Разом з тим, суд звертає уваги, що відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 14.01.2020 №1900-0219-8/38 на звернення ОСОБА_1 про перерахунок пенсії містила формальну відписку щодо нормативно-правових підстав для перерахунку пенсій в цілому, без з`ясування фактичних обставин по конкретному пенсіонеру, які відповідач виклав уже у відзиві на позов.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У цій справі, заперечуючи проти позову, відповідачем доведено відсутність порушення прав позивача у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при перерахунку призначеної позивачу пенсії її розмір залишився не змінним, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

З урахуванням вимог статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, ).

Повний текст рішення складено та підписано 18.02.2020.

Суддя Чепенюк О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Чепенюк О.В.