Справа № 766/25559/19
Суддя: Войцеховська Я. В.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.,

секретар судового засідання Кобець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Херсонській області, інспектора батальйону № 1 роти №3 УПП в Херсонській області лейтенанта поліції Юрченко Андрія Олеговича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову серії ЕАК № 1883708 від 20.12.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.12.2019 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП в зв`язку з тим, що лампа лівого стоп-сигналу його автомобіля була несправна та накладено штраф у розмірі 340 грн. З даною постановою не згоден, оскільки рухався на технічно справному транспортному засобі, відповідачем не надано доказів зворотного. Постанова складена без будь-яких доказів, відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювалась фіксація , його вина у даному правопорушенні не доведена, порушені права на захист, порушено процесуальний порядок розгляду справи. Вважає постанова винесена незаконно, з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 08.01.2020р. зазначений адміністративний позов було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення зазначених в ухвалі недоліків. На виконання ухвали позивач не порушуючи встановлений судом строк 22.01.2020р. усунув зазначені в ухвалі недоліки.

Суддя з 20 по 24 січня 2020р. перебувала у відпустці.

Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 27.01.2020р. та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

Ухвалою від 03.02.2020р. в порядку підготовки справи до розгляду залучено до участі у справі в якості другого відповідача Департамент патрульної поліції України .

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

Позивач в судове засідання за викликом суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі доказами, з відзивом ознайомився.

Представники відповідачів в судове засідання за викликом суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належними чином.

На адресу суду подано письмовий відзив, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Надав диск з відео файлами №9, як доказ вчинення позивачем правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

З копії постанови серії ЕАК № 1883708 від 20.12.2019 року, винесеною інспектора батальйону № 1 роти №3 УПП в Херсонській області лейтенанта поліції Юрченко А.О. вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. В оскаржуваній постанові вказується, що позивач 20.12.2019р. об 12-30 год. керував автомобілем ВАЗ 2104 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автошляху М-14, район 203 км з несправним лівим стоп сигналом чим порушив п.31.4.3 ПДР України.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1 ст.8 ЗУ «Про Національну поліцію» .

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п. 31.4.3 «г» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: світлові прилади :кількість, тип, колір , розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

За порушення даного пункту ПДР передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом подій №9, що відбувалися 20.12.2019 року, який досліджений судом в порядку ст.220 КАС України. Дані відеоматеріали підтверджують, що позивач був зупинений на стаціонарному посту поліції по причині не ввімкнення фар за межами населеного пункту, в процесі спілкування з позивачем поліцейські виявили несправність лівого заднього споп сигналу і даний факт не заперечувався позивачем.

Таким чином суд не може прийняти до уваги твердження позивача про те, що всі його стоп сигнали були справними та працювали, про те, що постанова складена без будь-яких доказів і його вина у даному правопорушенні не доведена, оскільки вони спростовуються наданими відповідачем доказами, а саме: відеофайлом.

Що стосується твердження позивача з приводу порушення процесуального порядку розгляду справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином Працівник патрульної поліції при здійсненні відносно позивача владних повноважень, діяв у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами, в межах своєї компетенції, неупереджено, не зловживаючи своїм службовим положенням.

Щодо доводів позивача стосовно відсутності інформації про технічний засіб , яким фіксувалось правопорушення, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В той же час, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

З цих підстав суд приходить до висновку про те, що такі відомості (відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис) зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 14.02.2018р. по справі №536/583/17.

Отже аргументи позивача про відсутність інформації про технічний засіб яким здійснювалась фіксація правопорушення суд визнає безпідставним.

Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1883708 від 20.12.2020 року винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП.

Судом встановлено, факт порушення позивачем п.13.4.3 ПДР України, а саме: керування транспортним засобом з несправним лівим стоп сигналом, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.121 КУпАП та у зв`язку з чим на нього було накладено уповноваженою особою адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові, навпаки з відеозапису вбачається, що він особисто не заперечує факту керування транспортним засобом з несправним стоп сигналом, самостійне облаштування автомобіля світловими приладами, які не передбачені конструкцією автомобіля, що слугувало причиною зупинки .

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови, прийшов до висновку про те, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1883708 від 20.12.2020 року відповідає вимогам закону, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Херсонській області інспектора батальйону № 1 роти №3 УПП в Херсонській області лейтенанта поліції Юрченко Андрія Олеговича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішення складено 14.02.2020 року