Справа № 214/9512/19
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/9512/19
2-а/214/54/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

за участю позивача ОСОБА_1 Д ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Зайця Сергія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Зайця С.В. (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову наводить наступне. 14 грудня 2019 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до якої його, позивача, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме, що він, 14 грудня 2019 року о 21 годині 11 хвилин керував транспортним засобом «Хюндай» реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «Хюндай») в Тернівському районі м. Кривий Ріг по вул. Сергія Колачевського, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3 в ПДР України. Наполягає, що дана подія не відповідала дійсності, так як виходячи з пояснень, які він надав відповідачу, встановлено, що перед початком руху, у відповідності до вимог ПДР України, він, позивач, виконав всі покладені на нього, як водія обов`язки, в т.ч. оглянув автомобіль перед початком руху, при огляді якого обидві фари ближнього світла були у справному стані. Під час руху на вказаному автомобілі по вул. Сергія Колачевського, яка добре освітлюється міськими світлодіодними ліхтарями, які не давали можливості самостійно виявити несправність автомобіля у вигляді непрацюючої лівої фари, був зупинений інспектором патрульної поліції, який вказав на непрацюючу ліву фару. Він, позивач, пояснив інспектору, що перед початком руху автомобіль перебував у справному стані, та напевно дана поломка виникла під час руху, яку він не в змозі був виявити самостійно, та дану поломку буде усунуто в найкоротший термін. Зазначає, що інспектор патрульної поліції, не об`єктивно оцінивши обставини даної події, а також не зважаючи на її малозначність, виніс постанову про порушення ним, позивачем, ч.1 ст.121 КУпАП. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею11 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Вказує, що з огляду на вказані вище обставини відповідач виніс спірну постанову, взагалі за відсутності складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частиною першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Згідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносять постанову про справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, даною правовою нормою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких випливає з самої суті цих гарантій та можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо. Вказує, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не надав йому можливості реалізувати свої права передбачені ст. 268 КУпАП у повному обсязі, що в свою чергу є також порушенням Європейської конвенції з прав людини, в тому числі ст.6, яка визначає право на справедливий суд. Вважає, що формальний підхід відповідача до розгляду вказаної справи унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожним та мають різне цільове спрямування. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст. 258, 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України». Частина 3 статті 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватися вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Разом з тим ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку за адресою 50069, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11 де розташоване Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу. Проте, відповідач положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. З метою забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна ця особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом,забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Наполягає, що у даному випадку будь-які докази в справі про адміністративне правопорушення відсутні. В пункті 8 спірної постанови відсутні будь-які відомості, які додаються до постанови. Зазначає, що він, позивач, на місці складання постанови про адміністративне правопорушення заявляв клопотання до відповідача про ознайомлення з будь-якими доказами, що підтверджують вину, але відповідачем було необґрунтовано відмовлено, тим самим відповідачем було порушено вимоги ст. 268 КУпАП. Статтею 283 КУпАП зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; азначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу. Постанова ж, яка була вручена йому, позивачу, не містить жодних посилань на матеріали фото-, відеофіксації, що унеможливлює дослідження даних доказів, як допустимих, в разі наступного їх надання відповідачем. Вказує, що відповідач не здійснював будь-якої підготовки до розгляду справи, не роз`яснив йому, позивачу, його права, не відбирав пояснення у свідків, не були вирішенні клопотання, не були досліджені докази. Наполягає що були встановлені наступні порушення: відповідач позбавив позивача можливості скористуватися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; відповідач порушив вимоги, щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. 278, 279 КУпАП. Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи заявлялося клопотання про відкладення розгляду, яке задоволено.

У судове засідання 14 лютого 2010 року, коли відбувався розгляд справи за суттю, позивач не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що підтримує позов.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та міс це розгляду справи був належно повідомлений. Також відповідач подав відзив, згідно змісту якого позов не визнав. При цьому навів наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам. Відповідно до п.п. 31.4.3(в) ПДР України, зовнішні світлові прилади: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Ним, відовідачем під час патрулювання 14.12.2019 у м. Кривому Розі по вул. Сергія Колачевського було помічено автомобіль «Хюндай» під керуванням водія ОСОБА_3 , як з`ясувалося після зупинки, котрий рухався по вул. Сергія Колачевського з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3(в) ПДР України. Після цього даний автмобіль був зупинений з дотримання ПДР. Згідно зі ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після того, як були помічені ознаки того, що позивач порушив ПДР та був зупинений, підійшов до автомобіля, представився згідно з п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 вказаного закону повідомив про причину зупинки. Після того попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, вчинене позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, мною було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14.12.2019 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП. Не погоджується з доводами позивача про те, що останній не вчиняв адміністративного правопорушення, за котре в подальшому його було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу 340 грн. за порушення ч.1 ст. 121 КУпАП, з позовної заяви та з відеозапису з нагрудної боді камери поліцейського вбачається, що позивач не заперечує факту несправності лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, але відповідно до п.п 2.3(б) ПДР України окрім перевірки технічного стану перед початком руху, водій повинен для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу. Наполягає, що водій повинен слідкувати за технічним станом упродовж всього руху. Не погоджується з тим, що був здійснений незаконний розгляд справи на місці та ненадання можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Інспектор патрульної поліції має право розглядати справу про адміністративне правопорушення "на місці скоєння правопорушення" згідно з ч.6 ст.276 КУпАП, законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до п.2.3 у розділі «Установив» Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 притягнення особи до адміністративної відповідальності у випадках визначених у ст. 258 КУпАП фактично відбувається у скороченому провадженні. Також просит врахувати, що вказане Рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Та ще те, що «скорочене провадження у справах які зазначені у ст.258 КУпАП про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення». Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцем знаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу." Вказує, що ніяких клопотань не надходило під час розгляду справи. У ст.268 КУпАП зазначені права, а не обов`язки тобто позивач міг скористуватися ними у повному обсязі так і не скористуватися зовсім. Зазначає, що виконання усіх вимог ст. 268 КУпАП не обов`язкові якщо позивач не бажає ними скористатися. Підтвердження того, що позивача було ознайомлено з його правами та ніяких клопотань не надходило зафіксовано на відеозаписі з нагрудної відеореєстратора поліцейського. Відносно того, що він, відповідач, не склав протокол про адміністративне правопорушення, вказав, що відповідно до відповідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення». Тому складати протокол не мав повноважень. Перевіривши документи, встановив, що позивач є повнолітньою особою та те, що розгляд даної справи віднесено до компетенції Національної поліції. Ним уло сповіщено позивача, що відносно нього відкрита адміністративна справа та буде проходити розгляд справи, під час сповіщення, звертався до позивача по ПІП, тобто особу що до якої відкрито справу було оголошено. Підійшовши до позивача, представився згідно з п.3 ст.18 Закону України " Про Національну поліцію" тобто посадову особу було названо. Доказом скоєння правопорушення був відеозапис з нагрудної боді камери котрі додаються на DVD-диску. При винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділі Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказі, висновків експертів. Згідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.8, 22), посвідчення (а.с.9, 23), фото (а.с.10, 24), пояснення (а.с.40).

Також у судовому засіданні оглянутий диск (а.с.41), на якому мається 3 файли. На файлах зображені автомобіль «Хюндай», поліцейські, позивач, які спілкуються, позивач не заперечує, що не горить фара, пояснює причини цього.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами постанову (а.с.8, 22), фото (а.с.10, 24), пояснення (а.с.40), диск (а.с.41), так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає неналежним доказом посвідчення (а.с.9, 23), так як воно не стосується обставин, які підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.8, 22), фото (а.с.10, 24), пояснення (а.с.40), диск (а.с.41), які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Згідно ст. 75 КАС України, постанову (а.с.8, 22), фото (а.с.10, 24), пояснення (а.с.40), диск (а.с.41), суд вважає достовірними доказами.

Твердження позивача про те, що перед початком руху він переконався в технічній справності автомобіля, що рухався по добре освітленій вулиці, суд вважає достовірним, так як вони узгоджуються зі змістом записів, які маються на диску та поясненнями, наданими на місці винесення постанови.

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

14 грудня 2019 року близько 21 годині 11 хвилин позивач керував автомобілем «Хюндай» в Тернівському районі м. Кривий Ріг по вул. Сергія Колачевського, яка має достатнє зовнішнє освітлення.

Перед початком руху позивач переконався, що автомобіль перебував у справному стані.

Під час руху на автомобілі «Хюндай» не стала працювати ліва фара в режимі ближнього світла.

14 грудня 2019 року відповідачем встановлено вказане порушення та винесено постанову, якою позивача, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме, що останній 14 грудня 2019 року о 21 годині 11 хвилин керував автомобіль «Хюндай» в Тернівському районі м. Кривий Ріг по вул. Сергія Колачевського, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3 в ПДР України.

Під час розгляду справи позивач надавав інспектору пояснення, що не мав можливості виявити вказану несправність.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи зовнішніх світлових приладів.

Відповідно до п. 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, зокрема, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. У судовому засіданні встановлено, що позивач перед початком руху переконався в технічній справності приборів зовнішнього освітлення, отже керування ним з непрацюючою фарою не має ознак умисних дій.

Згідно ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У судовому засіданні встановлено, що позивач на мав можливості під час руху встановити, що ліва фара не стала працювати.

На переконання суду, факт керування позивачем автомобілем, на якому під часу руху перестала працювати фара, не має складу адміністративного правопорушення, а тому інспектор не мав підстав притягувати позивача до адміністративної відповідальності за ст. 212 ч.1 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв всупереч вимогам ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу в порушення вимог закону.

Відповідно до ст.245 ч.2 п.2 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності інспектор діяв з порушенням вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано. Отже винесена інспектором постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 9, 10, 11, 121, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст. ст.ст.2, 3, 5, 9, 73-77, 139, 162, 241-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Зайця Сергія Володимировича (м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11) - задовольнити повністю.

Постанову, винесену 14 грудня 2019 року поліцейським роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Зайцем С.В. про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч. 1 ст.121 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов