Справа № 727/4813/16-а
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4813/16-а
Провадження № 2-а/727/30/20
У Х В А Л А

про передачу справи до окружного адміністративного суду за предметною підсудністю

13 лютого 2020 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Чебан В.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької міської ради №1400 від 03 листопада 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.06.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом, надавши його 26.09.2016 року в новій редакції, до відповідача Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької міської ради №1400 від 03 листопада 2014 року, пункту 4.2 рішення Чернівецької міської ради №266 від 26.05.2016 року та зобов`язання вчинити дії. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької міської ради 56 сесії VI скликання від 03 листопада 2014 року №1400 «Про затвердження схеми та опису меж території, на якій вільні земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва в м. Чернівцях надаватимуться виключно на конкурентних засадах (аукціоні)» скасовано та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування пункту 4.2 рішення Чернівецької міської ради 7 сесії VII скликання від 26 травня 2016 року №266 «Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань»; зобов`язання Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано пункт 4.2 рішення Чернівецької міської ради 7 сесії VII скликання від 26 травня 2016 року №266 «Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань», та зобов`язано Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 вересня 2015 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,10 га у власність за адресою провулок Курильський для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

За ініціативою суду поставлено питання про передачу справи в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької міської ради 56 сесії VI скликання від 03 листопада 2014 року №1400 «Про затвердження схеми та опису меж території, на якій вільні земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва в м. Чернівцях надаватимуться виключно на конкурентних засадах (аукціоні)» до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Згідно ч.5 ст.29 КАС України, питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засідання.

Сторони в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши адміністративну позовну заяву, суд вважає, що адміністративну справу в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької міської ради 56 сесії VI скликання від 03 листопада 2014 року №1400 «Про затвердження схеми та опису меж території, на якій вільні земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва в м. Чернівцях надаватимуться виключно на конкурентних засадах (аукціоні)» необхідно передати на розгляд до Чернівецького окружного адміністративного суду, з наступних підстав.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів, засади судової експертизи, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства, нотаріату, органів і установ виконання покарань; основи організації та діяльності адвокатури.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (ч. 5 ст. 5 КАС України).

Правила розмежування предметної юрисдикції (підсудності) адміністративних справ встановлено ст.20 КАС України.

Так, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Отже, статтею 20 (у редакції КАС України, що набрала чинності з 15.12.2017 року) змінено юрисдикцію адміністративних судів, зокрема, звужено предметну юрисдикцію загальних місцевих судів, як адміністративних судів.

Верховний Суд повернув справу на новий розгляд до суду першої інстанції не зазначивши, що справа повертається до того ж самого суду, який раніше ухвалював рішення.

Таким чином, даний спір підсудний окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду, як адміністративному.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити також і те, що вказана адміністративна справа не може бути розглянута Шевченківським районним судом м. Чернівці і з інших підстав.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Передачу справ з одного суду до іншого суду визначають положення ст. 29 КАС України.

Однак, вказаною нормою законодавець не врегулював питання передачі справ за правилами предметної підсудності. Виходячи із приписів ч. 6 ст. 7 КАС України щодо застосування судом закону за аналогією, правила щодо передачі адміністративного позову з одного суду до іншого суду в даному випадку мають визначатись з урахуванням норм, які визначають передачу справ за територіальною підсудністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана (ч.ч. 1, 2 ст.30 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що справу в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької міської ради 56 сесії VI скликання від 03 листопада 2014 року №1400 «Про затвердження схеми та опису меж території, на якій вільні земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва в м. Чернівцях надаватимуться виключно на конкурентних засадах (аукціоні)» в зв`язку з недотриманням правил підсудності необхідно передати на розгляд Чернівецького окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 5, 7, 19, 20, 29, 30, 294, 295, 317 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу №727/4813/16-а (провадження №2-а/727/30/20) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької міської ради №1400 від 03 листопада 2014 року передати за підсудністю на розгляд Чернівецького окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно підпункту 15.5 пункту 15 Прикінцевих положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: