Справа № 240/11859/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/11859/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій він просить:

- визнати неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.09.2019 про відмову у перерахунку йому пенсії з врахуванням наявності більшого стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати йому пенсію з 22.08.2019 з врахуванням більшого стажу, зокрема роботи в СВК "Воля" з 14.02.1987 по 30.11.1987, в ТОВ "Оберіг" з 10.06.1988 по 10.07.1990 та на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ Новоград-Волинського району з 01.03.1985 по 30.11.1986.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що рішенням відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.09.2019 йому відмовлено в перерахунку пенсії з тих під став, що в його трудовій книжці відсутній запис про роботу на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ. Проте вважає, що стаж його роботи на цьому будівництві підтверджується показаннями двох свідків. довідки про роботу в СВК "Воля" та ТОВ "Оберіг" надані після 01.01.2016 не можуть бути враховані, так як дані довідки не передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи.

До відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що стаж роботи до 01.04.2004 підтверджується документами про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Ухвалою суду від 28.01.2020 закрито підготовче провадження і призначено адміністративну справу до судового розгляду у порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, розглянувши заяву ОСОБА_1 , повідомило його про те, що він отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при страховому стажі 22 роки 9 місяців 9 днів. До трудового стажу зарахований період роботи в СВК "Воля" та ТОВ "Оберіг". Стаж роботи до 01.01.2004 підтверджується документами про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Період роботи з 1985 по 1986 до страхового стажу не зараховано, оскільки в трудовій книжці відсутній запис про роботу у зазначений період.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої законні права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Статтею 2 Закону №1788-XII визначені види трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

У трудовій книжці ОСОБА_1 відсутній запис щодо періоду роботи на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ Новоград-Волинського району з 01.03.1985 по 30.11.1986, який він просить зарахувати до його трудового стажу. При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 02.09.2019 №С-3909 повідомлено ОСОБА_1 , що він отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при страховому стажі 22 роки 9 місяців 9 днів, в тому числі зараховано період роботи в СВК "Воля" та ТОВ "Оберіг".

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок), за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З`ясовуючи наявність інших, визначених законодавством документів, які могли б підтверджувати трудовий стаж позивача, судом було направлено відповідні запити до Пищівської сільської ради, а також до Комунальної установи "Трудовий архів м. Новограда-Волинського".

З архівної довідки від 28.12.2019 №1125, яка надійшла на адресу суду, встановлено, що Комунальна установа "Трудовий архів м. Новограда-Волинського" Новоград-Волинської міської ради не має можливості надати інформацію щодо запиту від 17.12.2019 по ОСОБА_1 , який працював на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ Новоград-Волинського району, у зв`язку з тим, що підприємство (підрядник), яке будувало їдальню, невідоме. Також встановлено, що документи по Пищівській ЗОШ Новоград-Волинського району до Комунальної установи "Трудовий архів міста Новограда-Волинського" Новоград-Волинської міської ради, не надходили та їх місце зберігання не відоме.

Відповідно до довідки від 01.01.2019 №126, виданої виконавчим комітетом Пищівської сільської ради Новоград-Волинського району ОСОБА_1, встановлено, що документи по заробітній платі нештатних працівників в архіві сільської ради не зберігаються.

Таким чином, суд може лише констатувати, що відсутні будь-які докази, які підтверджують наявність у позивача трудового стажу у період з 01.03.1985 по 30.11.1986, зокрема, безпосередньої роботи на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ Новоград-Волинського району.

Пунктом 18 Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він надав відповідачу довідку про його ро боту в 1985-1986 роках на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ. При цьому, у довідці вка зані двоє свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мешканці села Пищів, які є вчителями Пищівської ЗОШ та знали його по роботі на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ Новоград-Волинського району.

Зазначена довідка з показаннями свідків не може вважатись належним доказом, що підтверджує трудовий стаж, оскільки такі свідки мали знати заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і повинні мати документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таких доказів позивачем надано не було і тим більше їх професія вказує на те, що дані свідки не пов`язані спільною з позивачем роботою.

Інші показання свідків, які б відповідно до п. 18 Порядку знали заявника - ОСОБА_1 - по спільній з ним роботі та могли б підтвердити, що він дійсно працював на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ Новоград-Волинського району, відсутні.

Отже, довідку від 31.01.2019 №5, видану Пищівською ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 про те, що він дійсно працював у 1985-1986 роках на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, суд не може прийняти до уваги, оскільки довідка для підтвердження трудового стажу має бути видана за місцем роботи, служби, навчання. Позивач у Пищівській ЗОШ не працював.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно прийняв рішення про відмову позивачу у зарахуванні до трудового стажу періоду роботи на будівництві їдальні Пищівської ЗОШ Новоград-Волинського району з 01.03.1985 по 30.11.1986.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлені у справі обставини свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З огляду на відмову у задоволенні позову, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 122, 139, 242, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.02.2020.

Суддя Н.М. Майстренко