Справа № 280/26/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 лютого 2020 року Справа № 280/26/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринов Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16, )

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати постанови, державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про відкриття виконавчих проваджень № 60741799 від 28 листопада 2019 року та № 60741953 від 28 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 08 січня 2020 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

21 січня 2020 року продовжено процесуальний строк на виконання вимог ухвали суду від 08 січня 2020 року про залишення позовної заяви без руху.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 28 січня 2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою судді від 03 лютого 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, а справу призначено на 11 лютого 2020 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що відкриття вказаного виконавчого провадження було передчасним, на підставі того, що другим відповідачем по справі ОСОБА_2 08 липня 2019 року подано апеляційну скаргу на скасування рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року по справі 333/1724/16-ц та відкрито апеляційне провадження. Про подачу вказаної вище апеляційної скарги та про порушення апеляційного провадження позивач письмово, 05 вересня 2019 року повідомив Комунарський ВДВС м. Запоріжжя, та керуючись статте 38 Закону України «Про виконавче провадження» клопотав про зупинення виконавчого провадження. Разом з тим вказує, що 01 листопада 2019 року ще до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 по суті, позивачем як основним позичальником за кредитним договором, було досягнуто згоди з ПАТ «ОТП Банк» та сплачено заборгованість за виконавчим листом № 333/1724/16-ц від 03 липня 2019 року, про що ПАТ «ОТП Банк» письмово повідомив Комунарський ВДВС м. Запоріжжя листом №200-12-4-7/661 від 01 листопада 2019 року. Вказує, що таким чином ОСОБА_1 добровільно без участі органів ДВС виконано рішення суду та сплачена заборгованість стягнута на користь ПАТ «ОТП Банк», як позивача. Разом з тим вказує на те, що стягнення виконавчого збору з особи, яка добровільно, поза межами виконавчого провадження, виконала рішення суду - є незаконним.

11 лютого 2020 року позивач до суду надав клопотання про розгляд справи за правилами письмового провадження.

Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№6510 від 11 лютого 2020 року), відповідно до якого зазначає, що у відповідності до частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо рішення виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Вказує, що у відповідності до позовної заяви ОСОБА_1 сплачена заборгованість за виконавчим документом 01 листопада 2019 року, тобто вже після винесення державним виконавцем відділу постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 333/1724/16-ц про стягнення боргу за кредитним договором солідарно з ОСОБА_1 з позичальника відповідно до умов кредитного договору та з ОСОБА_2 як з поручителя згідно умов Договорів поруки на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором CNL -204/055/2008 від 20 березня 2008 року в сумі 22188,27 доларів США, що включає 21390,45 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту; 797,82 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 20 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року. Вказує, що підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів. Таким чином державним виконавцем правомірно винесено оскаржувані постанови про відкриття виконавчих проваджень № 60741799 від 28 листопада 2019 року та № 60741953 від 28 листопада 2019 року.

Представник Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду 11 лютого 2020 року подала клопотання, в якому просить суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

У задоволенні позовної заяви відповідач просить суд відмовити.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 287 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував таке.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року по цивільній справі № 333/1724/16-ц цивільний позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 з позичальника відповідно до умов кредитного договору та з ОСОБА_2 як з поручителя згідно умов Договорів поруки на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором CNL-204/055/2008 від 20 березня 2008 року в сумі 22188,27 доларів США, що включає 21390,45 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту; 797,82 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 20 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року.

03 липня 2017 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя видав ПАТ «ОТП Банк» виконавчий лист № 333/1724/16-ц.

15 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої за вихідним номером 32544-7-16.3-34 направлено сторонам виконавчого провадження.

Разом з тим, 15 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 55794,39 грн.

Також, 15 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що наладить боржнику.

Так позивачем надано до відповідача клопотання про зупинення виконавчого провадження № 59811715, до якого додано неналежним чином завірену копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 05 серпня 2019 року по справі № 333/1724/16 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року.

Разом з тим, 13 вересня 2019 року до відділу надійшла письмова заява боржника, щодо зупинення виконавчих проваджень № 59811715, 59811565, 5988397, до якого було додано копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 05 серпня 2019 року по справі № 333/1724/16 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року.

14 листопада 2019 року на адресу відповідача надійшла письмова заява стягувача ПАТ «ОТП Банк», про закінчення виконавчого провадження № 59811715 з примусового виконання виконавчого листа № 333/1724/16-ц про стягнення боргу за кредитним договором солідарно з ОСОБА_1 з позичальника відповідно до умов кредитного договору та з ОСОБА_2 як з поручителя згідно умов Договорів поруки на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором CNL-204/055/2008 від 20 березня 2008 року в сумі 22188,27 доларів США, що включає 21390,45 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту; 797,82 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 20 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року, за пунктом 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, 28 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн., а також постанову № 59811715 про закінчення виконавчого провадження за пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, 28 листопада 2019 року державним виконавцем прийнято рішення про виведення постанови за № 59811715 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 55794,39 грн. в окреме провадження.

Разом з тим, 28 листопада 2019 року державним виконавцем прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження, про що винесена відповідна постанова.

28 листопада 2019 року державним виконавцем прийнято рішення про виведення постанови за № 598118715 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн. в окреме провадження.

28 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Позивач не погоджуючись з постановами про відкриття виконавчих проваджень № 60741799 від 28 листопада 2019 року та № 60741953 від 28 листопада 2019 року звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, відкриття виконавчого провадження свідчить про примусове виконання рішення державного виконавця (про стягнення виконавчого збору), оскільки боржник його добровільно не виконав.

Згідно частин 1-3 статті 27 Закону №1404-VІІІ (в редакції, чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

За приписами пунктів 1-6 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, частиною дев`ятою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, аналізуючи зазначене слід прийти до висновку, що:

- частина перша та друга статті 27 Закону №1404-VIII встановлюють загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем;

- стаття 27 Закону №1404-VIII передбачає винятковий перелік підстав, коли виконавчий збір не стягується;

- виконавчий збір стягується за примусове виконання рішення суду, початком якого є відкриття виконавчого провадження у справі.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що державним виконавцем 18 серпня 2019 року направлено запит до Головного управляння Держпродспоживслужби в Запорізькій області, Користувачу бази даних АІС «Автомобіль», Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

З метою виявлення номерів рахунків, відкритих у банківських установах та джерел отримання доходів боржника, 26 серпня 2019 року державним виконавцем направлено запити до Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України.

27 серпня 2019 року отримано інформацію відповідно до якої:

- згідно відповіді Державної фіскальної служби України за № на запит № 62758477 від 26 серпня 2019 року, було встановлено, що за боржником, відкриті рахунки не виявлено;

- згідно відповіді Пенсійного фонду України за № на запит № 62758472 від 26 серпня 2019 року, було встановлено, що боржник, пенсію не отримує;

- згідно відповіді Державної фіскальної служби України за № на запит № 62758478 від 26 серпня 2019 року, було встановлено, що за боржником, інформація про джерела отримання доходів наявна;

- згідно відповіді Пенсійного фонду України за № на запит № 62758473 від 26 серпня 2019 року, було встановлено, що боржник, за трудовими та цивільно-правовими договорами працевлаштований, відомості про останнє місце роботи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Профсервис-18».

15 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

Отже, державним виконавцем вчинялись дії відповідно до Закону №1404-VIII щодо примусового виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року по цивільній справі № 333/1724/16-ц.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, про що відповідно до частини 2 цієї ж статті Закону №1404-VIII виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

14 листопада 2019 року на адресу відповідача надійшла письмова заява стягувача ПАТ «ОТП Банк», про закінчення виконавчого провадження № 59811715 з примусового виконання виконавчого листа № 333/1724/16-ц про стягнення боргу за кредитним договором солідарно з ОСОБА_1 з позичальника відповідно до умов кредитного договору та з ОСОБА_2 як з поручителя згідно умов Договорів поруки на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором CNL-204/055/2008 від 20 березня 2008 року в сумі 22188,27 доларів США, що включає 21390,45 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту; 797,82 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 20 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року, за пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

28 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову за № 59811715 про закінчення виконавчого провадження за пунктом 9 частини статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку із закінчення виконавчого провадження у цій справі на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII, а також враховуючи те, що виконавчий збір не стягнуто та пільг щодо його несплати в цьому провадженні немає, зокрема рішення суду не було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) правомірно, відповідно до положень Закону №1404-VIII винесено оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору.

При цьому суд вважає за необхідним навести правову позицію Верховного Суду, яка викладена у його постанові від 30 травня 2018 року у справі №808/3791/16, а саме:

«Аналізуючи норми вищенаведеного законодавства з примусового виконання судових рішень, Суд робить висновок, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, норми статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження».

Тому посилання позивача на те, що ним самостійно виконано рішення суду а держаним виконавцем не вичинялося дій, суд не приймає до уваги, оскільки рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року по цивільній справі № 333/1724/16-ц виконано після відкриття виконавчого провадження № 59811715 з примусового виконання виконавчого листа № 333/1724/16-ц.

Разом з тим, необхідно звернути й увагу на те, що 28 листопада 2019 року рішенням державного виконавця виведено постанову за № 59811715 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 55794,39 грн. в окреме провадження та на підставі чого винесено спірну постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, як виконавчого документу.

Також, 28 листопада 2019 року державним виконавцем виведення постанову за № 598118715 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн. в окреме провадження та на підставі чого винесено спірну постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, як виконавчого документу.

За правилами пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, оскаржувані постанови про відкриття виконавчих проваджень № 60741799 від 28 листопада 2019 року та № 60741953 від 28 листопада 2019 року винесені на підставі виконавчих документів, які є чинними, не скасовані та які підлягають до виконання.

Відтак, враховуючи те, що дії відповідача щодо відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих документів (постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору) відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження», позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із предмету позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16, ) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 13 лютого 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов