Справа № 280/5834/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 лютого 2020 року (о 14 год. 15 хв.)Справа № 280/5834/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи позивача на ВП «Запорізька атомна електрична станція» з 22.08.1992 по 31.07.1994;

зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня, що настав за днем досягнення ним пенсійного віку 06.07.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по досягненню 57-річного віку позивач звернувся до Енергодарського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з повним пакетом документів з приводу оформлення пільгової пенсії за віком, оскільки має загальний трудовий стаж більше 38 років, з них тільки за Списком №2 - 7 років 08 місяців 04 дні. При цьому позивачем, крім інших документів, була надана трудова книжка та «Справка №346 от 29.07.2019 о подтверждении имеющегося трудового стажа для назначения пенсии при отсутствии трудовой книжки или соответствующей записи в ней» з Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ВП ЗАЕС ДП «НАМ «Енергоатом»), де позивач наразі працює. Однак, листом №1163/02 від 15.08.2019 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії через відсутність документів (наказ про проведення атестації робочих місць), що підтверджують роботу із шкідливими і важкими умовами праці у період з 22.08.1992 по 31.07.1994 на ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» та відсутністю необхідного стажу роботи на посадах за Списком №2 (07 років 06 місяців). Так, позивачем додатково було надано до відповідача лист ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» за вих.№03-51/20717 від 20.09.2019 для підтвердження стажу роботи в період з 21.03.1990 по 31.07.1994 як стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 на посаді інженера (змінного) та інженера зміни оперативного персоналу ЦТПК, однак, 15.11.2019 за вих.№22/С-1 позивачем отримано відмову у призначенні пенсії, оскільки надані позивачем документи не передбачені діючим законодавством. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправними, оскільки для призначення пенсії, крім інших документів, були надана трудова книжка та довідка №346 от 29.07.2019, в яких зазначено, що стаж роботи за Списком №2 складає 07 років 08 місяців 04 дні. Разом з цим зазначає, що згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи. Так, на період роботи позивача на ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом», був чинний Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове забезпечення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та Постановою КМУ від 11.03.1994 №162. Оскільки, у трудовій книжці позивача містяться відповідні записи про пільговий стаж роботи, що в свою чергу свідчить про наявність у позивача підтвердженого пільгового стажу, а тому просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 20.01.2019. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

08.01.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 687), в якому зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є: встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2; документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Оскільки у трудовій книжці позивача за період з 22.08.1992 по 31.07.1994 відсутні записи про зайнятість повний робочий день, та не надано належних доказів підтвердження проведення атестації зазначені періоди не можливо включити до пільгового стажу. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

У період з 09.02.1984 по 31.05.1987, з 21.03.1990 по 30.08.1992, з 01.10.1992 по 31.07.1994 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював на ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом», що підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 25.06.1980 (а.с.8-11).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній №346/1 від 29.07.2019 ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» підтвердило, що ОСОБА_1 працював повний робочий день, повну робочу неділю на ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» у ЦТПК: у період з 09.02.1984 по 24.02.1985 на посаді машиніста-обхідника по допоміжному котельному обладнанню, що передбачено Списком №2; з 25.02.1985 по 14.01.1986 на посаді машиніста котлів, що передбачено Списком №2; з 15.01.1986 по 31.05.1987 на посаді начальника зміни котельні, що передбачено Списком №2; з 21.03.1990 по 31.12.1991 на посаді інженера цеху теплопостачання та підземних комунікацій, що передбачено Списком №2; з 01.01.1992 по 30.08.1992 на посаді інженера цеху теплопостачання та підземних комунікацій, що передбачено Списком №2 (а.с.12).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній №346/2 від 29.07.2019 ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» підтвердило, що ОСОБА_1 працював повний робочий день, повну робочу неділю на ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» у ЦТПК: у період з 01.10.1992 по 28.02.1994 на посаді інженера зміни цеху теплопостачання та підземних комунікацій, що передбачено Списком №2; з 01.03.1994 по 31.07.1994 на посаді інженера зміни цеху теплопостачання та підземних комунікацій, що передбачено Списком №2. Разом з цим, у довідці зазначено, що з 09.02.1984 по 31.05.1987, з 21.03.1990 по 31.07.1994 стаж роботи по Списку № 2 ОСОБА_1 складає 07 років 08 місяців 04 дня (а.с.13).

05.08.2019 позивач звернувся до Енергодарського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком № 2.

Повідомленням Енергодарського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 1163/02 від 15.08.2019 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 та зазначено, що підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у віці 57 років відсутні. Підставою для відмови зазначено відсутність документів (наказ про проведення атестації робочих місць), що підтверджують роботу із шкідливими і важкими умовами праці у період з 22.08.1992 по 31.07.1994 на ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» та відсутністю необхідного стажу роботи на посадах за Списком № 2 (07 років 06 місяців) (а.с.14).

21.08.2019 позивач звернувся до ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» із заявою про надання документів, підтверджуючих стаж роботи на шкідливих умовах праці за спірний період, на яку листом ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» від 20.09.2019 № 03/51-20717, для підтвердження стажу роботи у період з 21.03.1990 по 31.07.1994 як стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 на посаді інженера (змінного) та інженера зміни оперативного персоналу ЦТПК, надано:

- «Дополнения к перечню профессий и должностей с ОВУ, в соответствии с которыми работникам предоставляется дополнительньїй отпуск, талоны ЛПП, 36-часовая рабочая неделя, государственная пенсия в связи с организацией новых рабочих мест» від 21.06.1990;

- «Список профессий и должностей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение по Списку №2 согласно Постановления кабинета министров СССР от 12.02.1964 №134-49 и №1173 от 22.08.1956 персонала ЗАЗС на 01 октября 1991г.» від 20.09.1991 (а.с.15, 16-17, 18-21).

03.10.2019, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2, додатково надавши документи отримані від ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» листом від 20.09.2019 № 03/51-20717 (а.с.22).

Листом від 15.11.2019 № 22/С-1 Енергодарського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №1163/02 від 15.08.2019 позивачу надано відповідь, за змістом якої період роботи після 21.08.1992 зараховується до пільгового стажу з урахуванням результатів атестації робочих місць за умовами праці, проведеної на підприємстві відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442. Відповідно до пункту 4.1 Порядку застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу. який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

У відповіді ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» від 11.11.2019 зазначено, що після затвердження постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 «Порядку проведення атестації робочих місці, за умовами праці», у ВП ЗАЕС виданий наказ від 27.02.1997 №329-к «Об утверждении Списков 1 и 2 льготного пенсионного обеспечения», який набрав чинності з 01.01.1997. При розгляді результатів проведення атестації встановлено, що в зазначеному наказі про атестацію робочих місць та доданого до нього переліку посада інженера зміни дільниці (цеху) теплопостачання та підземних комунікацій не значиться. Якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. Наданий позивачем «Список профессий и должностей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение по Списку №2 согласно Постановления кабинета министров СССР от 12.02.1964 №134-49 и №1173 от 22.08.1956 персонала ЗАЗС на 01 октября 1991г.» від 20.09.1991» та «Дополнения к перечню профессий и должностей с ОВУ, в соответствии с которыми работникам предоставляется дополнительньїй отпуск, талоны ЛПП, 36-часовая рабочая неделя, государственная пенсия в связи с организацией новых рабочих мест» не може бути прийнятий до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачений (а.с.24-25).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) №137-V 14 вересня 2006 року визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.п. 2,3 Порядку, застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

При цьому, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема, щодо умов праці (зокрема, повноти робочого дня) за час виконання роботи, як до 21 серпня 1992 року, так і після 21 серпня 1992 року, трудовий стаж встановлюється відповідно до Порядку № 637 на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Поряд з цим, відповідно до пп. 4.1, 4.4, 4.5 п. 4, п. 4 Порядку № 383 згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набрав чинності з 21 серпня 1992 року, далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 6 Порядку №442, атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Зі змісту вказаних положень вбачається, що дійсно, до пільгового стажу зараховується період роботи із шкідливими умовами праці на підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць - у період з 18 жовтня 1986 року по 20 серпня 1992 року, проте наступний період - після набуття чинності Порядком, має бути результат атестації робочих місць відповідно до вимог Порядку № 383.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Верховний Суд України у постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 2 грудня 2015 року (справа № 21-1329а15) висловлював правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Таку ж правову позицію підтримано Верховним Судом, зокрема у постанові від 29 серпня 2019 року по справі №501/1012/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду та Верховного Суду України щодо застосування викладених норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду не відступала.

Так, з трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 25.06.1980 вбачається відсутність записів щодо атестації робочого місця з шкідливими умовами праці на підставі відповідного наказу. Позивач про наявність наказів про атестацію робочого місця, витягів з наказів не зазначив.

Довідки про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній № № 346/1, 346/2 від 29.07.2019 відомостей щодо проведення атестації робочого місця на підставі відповідного наказу також не містять.

З огляду на проаналізоване правове регулювання та встановлені обставини, суд приходить висновку про ненадання позивачем доказів, які є обов`язковими для висновку про наявність підстав для призначення пільгової пенсії за Списком №2: наказу (витягу з наказу) щодо атестації робочого місця позивача на ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», що дає право на пільгову пенсію за Списком №2, зазначення такого наказу в трудовій книжці або додання витягу з відповідного наказу до трудової книжки; карту умов праці щодо такого робочого місця; уточнюючу довідку ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» з необхідними реквізитами.

Таким чином, оскільки, в матеріалах справи відсутні документи про атестацію робочих місць, зокрема за період роботи позивача з 22.08.1992 по 31.07.1994 на ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» на посаді інженера (змінного) та інженера зміни оперативного персоналу ЦТПК, суд вважає, що підстав для зарахування позивачу зазначеного періоду роботи до пільгового стажу за Списком №2 та призначення пенсії з моменту виникнення у нього права немає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки позивач не надав належних доказів на підтвердження проведення атестації робочих місць, зокрема що стосується його посади з 22.08.1992 на відповідному підприємстві. Водночас, позивач не позбавлений права звернутись до відповідача, надавши такі документи.

Суд не приймає посилання позивача щодо необхідності зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу лише на підставі записів трудової книжки та уточнюючих довідок, оскільки згідно приписів ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку №383 обов`язковою умовою зарахування періоду роботи до пільгового стажу є результати атестації вказаного робочого місця за умовами праці.

Відомості трудової книжки та довідки про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній записів про проведення атестації відповідного робочого місця позивача на займаній посаді зазначені документи не містять.

Таким чином, оскільки відсутні відомості про проведену атестацію робочого місця позивача після 21.08.1992, коли це стало законодавчо визначеною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах, підстави для зарахування пільгового стажу для призначення пенсії з вказаної дати відсутні.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18.02.2020.

Суддя Ю.В. Калашник