Справа № 500/1951/19
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 500/1951/19 пров. № 857/13162/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Качмара В. Я., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Пильо І. І.,

представника позивача Редька В. О.,

представника відповідача Сахмана П. В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року (рішення ухвалено у м. Тернополі судом у складі головуючого судді Подлісної І. М., повний текст рішення виготовлений 31 жовтня 2019 року) у справі № 500/1951/19 за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ПАТ «Тернопільський молокозавод» звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 30.05.2019 № щодо застосування до нього штрафу в розмірі 67972,32 грн, посилаючись на його невідповідність нормам податкового законодавства.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року, яке ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції оскаржив Офіс великих платників податків ДФС, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення від 30.05.2019 № прийнято відповідно до норм чинного законодавства, оскільки під час перевірки позивача апелянтом встановлено порушення ним граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за січень березень 2019 року.

Порушення позивачем вимог статей 120-1, 201 Податкового кодексу України є підставою для застосування до нього штрафу за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Виходячи з наведеного, апелянт робить висновок про протиправність оскарженого рішення суду першої інстанції та обгрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нову постанову, якою позивачу в задоволенні позову відмовити.

Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а судове рішення першої інстанції без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, представника позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є неправомірним, оскільки затримка реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини позивача. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що Офісом великих платників податків ДФС проведена камеральна перевірка ПрАТ «Тернопільський молокозавод» з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), за результатами якої складено акт перевірки від 02.05.2019 № 335/28-10-48-11/30356917.

Проведеною камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 201.1, абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно зареєстровано в ЄРПН податкові накладні і розрахунки коригування до податкових накладних за період: січень - березень 2019 року на загальну суму податку на додану вартість 679723,12 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті камеральної перевірки, ПАТ «Тернопільський молокозавод» 03.05.2019 надіслало на адресу начальника Тернопільського відділу податкового супроводження підприємств Львівського управління Офісу ВПП ДФС заперечення до акту.

Відповідач листом від 28.05.2019 надав позивачу відповідь на заперечення, якою залишив заперечення позивача без задоволення, а висновки акту перевірки від 02.05.2019 № 335/28-10-48-11/30356917 визнав правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

30.05.2019 відповідачем, на підставі вищевказаного акту, було винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 679723,12 грн.

12.06.2019 позивачем подано скаргу до ДФС України на податкове повідомлення- рішення від 30.05.2019 № .

12.08.2019 ДФС України винесла рішення, яким залишила без змін податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 30.05.2019 № , а скаргу - без задоволення.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац четвертий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції (абзац дев`ятий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем) (абзац тринадцятий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзаци чотирнадцятий-п`ятнадцятий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Аналізуючи наведені положення законодавства, є підстави для висновку про те, що податковий орган в будь-якому випадку зобов`язаний протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як встановлено судом, усі податкові накладні, які згідно акту перевірки зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням встановлених термінів, направлені позивачем для реєстрації 14.01.2019, тобто в межах граничного строку їх реєстрації. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами (а.с. 25, 26, 27, 28).

Апеляційний суд зазначає, що у разі вчинення платником податку з метою своєчасної реєстрації податкової накладної всіх необхідних дій, та коли її реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, підстави для застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної відсутні.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 18.01.2018 у справі № 804/5153/17.

Таким чином, оскільки позивачем вчасно направлено для реєстрації податкові накладні, за прострочення реєстрації яких відповідачем накладено на позивача штраф, а порушення граничного терміну їх реєстрації відбулось з незалежних від платника податку причин, відсутні підстави для накладення на позивача штрафу, а отже судом першої інстанції правильно задоволено позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 30.05.2019 № .

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, які в основному зводяться до наведення норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини і констатують факт порушення позивачем граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних без зазначення причини порушення, в силу наведеного, висновків суду першої інстанції не спростовують та на законність судового рішення не впливають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі № 500/1951/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді В. Я. Качмар
Д. М. Старунський

Повний текст постанови виготовлений 14.02.2020.