Справа № 160/9684/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 січня 2020 року Справа № 160/9684/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа - Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,-
В мотивування позовних вимог позивач зазначив про те, що 19.04.2018 між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавцем) з однієї сторони, південно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 193 про здобуття освіти. Відповідно до умов контракту, відповідач навчався в Академії на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України "Про національну поліцію" в повному обсязі за весь період її фактичного навчання. З 18 серпня 2015 року по 17 червня 2019 року відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебував у період навчання на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, була забезпечений житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до наказу Академії № 106 о/с від 14.06.2017 відповідачу присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень "бакалавр" та видано диплом про освіту. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов контракту. Відповідач був направлений для подальшого проходження служби до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань (№3)". Наказом в.о. начальника Державної установи "Криворізька установа виконання покарань (№3)" від 02.07.2019 Відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням). Пунктом 3 розділу II Контракту сторонами було погоджено відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України "Про національну поліцію", відповідачем в повному обсязі за весь період фактичного навчання. Таким чином, відповідач, по закінченню навчання не відпрацював встановленого 3-річного терміну перебування па службі в державній кримінально-виконавчій службі, його було звільнено за власним бажанням, чим він порушив умови укладеного між ним та Академією контракту та повинен в повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідачем у визначений законодавством строк відзиву на позовну заяву не подано.
25.11.2019 року від третьої особи - Міністерства юстиції України до суду надійшло пояснення щодо позову, в якому просить задовольнити означену позовну заяву у повному обсязі. В мотивування своєї викладеної правої позиції третя особа посилається на те, що оскільки відповідач по закінченню навчання не відпрацював встановленого 3-річного терміну перебування на службі в державній кримінально-виконавчій службі та його було звільнено за власним бажанням, він порушив умови укладеного між ним та Академією контракту та повинен в повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимог ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений строк позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство юстиції України.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи №160/9684/19 у спрощеному провадженні.
У період з 09.12.2019 року по 10.12.2019 року, та 16.12.2019 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що наказом начальника Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби України № 223 від 11.08.2015 ОСОБА_1 з 18.08.2015 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Чернігівського юридичного коледжу за державним замовленням.
19.04.2018 між Академією Державної пенітенціарної служби (надалі - Академія) (виконавцем) з однієї сторони, південно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та Відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 193 про здобуття освіти (надалі Контракт).
Згідно з умовами зазначеного контракту, відповідач навчався в Академії на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до абз. 7 п. 1 Контракту Академія зобов`язана проводити претензійно-позовну діяльність у справах про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі.
З 18 серпня 2015 року по 17 червня 2019 року відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебував у період навчання на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, була забезпечений житлом із наданням відповідних комунальних послуг.
Відповідно до наказу Академії № 106 о/с від 14.06.2017 відповідачу присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень «бакалавр» та видано диплом про освіту.
Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов контракту відповідач був направлений для подальшого проходження служби до Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)».
Таким чином. Академією умови контракту виконані в повному обсязі.
Наказом в.о. начальника Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» від 02.07.2019 Відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Частиною 5 статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» № 2713-ІV від 23.06.2005 року встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.
Законом України «Про національну поліцію», а саме розділом VII «Загальні засади проходження служби в поліції», статтею 74 «Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання» зазначено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі
У відповідності до п. 2 Указу Президента України № 77/96 від 23 січня 1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.
Пунктом 3 розділу II Контракту сторонами було погоджено відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про національну поліцію», Відповідачем в повному обсязі за весь період фактичного навчання.
Таким чином, відповідач, по закінченню навчання не відпрацював встановленого 3-річного терміну перебування па службі в державній кримінально-виконавчій службі, його було звільнено за власним бажанням, чим він порушив умови укладеного між ним та Академією контракту та повинен в повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.
Окрім того, оскільки підставою виникнення між Академією Державної пенітенціарної служби України та відповідачем правовідносин є Контракт про здобуття освіти від 19.04.2018 №191, укладений між Академією, Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та особою, яка здобуває освіту відповідачем ОСОБА_1 .
Умови Контракту визначені відповідно до Типової форми контракту, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2017 №3888/5 «Про затвердження Типової форми контракту про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України.
Контракт фактично є підставою виникнення прав та обов`язків виключно для сторін вказаного правочину якими є Академія Державної пенітенціарної служби. Відповідач та Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Міністерство юстиції України не є стороною Контракту, а тому його умови не є підставою для виникнення у Міністерства юстиції України прав та обов`язків, в тому числі й по відношенню до Відповідача.
Окрім того Академія здійснюючи підготовку фахівців з специфічними умовами навчання для потреб Державної кримінально-виконавчої служби України, відповідно до обсягів державного замовлення на підготовку фахівців, які щорічно затверджуються постановою Кабінету Міністрів України на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, на підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів на відповідний рік.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про освіту» держава гарантує академічну, організаційну, фінансову і кадрову автономію закладів освіти.
Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про освіту» засновник або уповноважена ним особа не має права втручатися в діяльність закладу освіти, що здійснюється ним у межах його автономних прав, визначених законом та установчими документами.
Міністерство юстиції України є засновником Академії, та у відповідності до ст. 25 Закону України «Про освіту» не має права втручатися в діяльність Академії.
Пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міноборони, Мінфіну, МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, СБУ від 16.06.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення: медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач навчального закладу.
Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів.
Як державний замовник Міністерство юстиції України розміщує державне замовлення на підготовку фахівців у підпорядкованих навчальних закладах, які є розпорядниками бюджетних коштів, шляхом затвердження їм кошторису на відповідний бюджетний рік.
Кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний рік встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.
Розпорядником коштів, які виділяються із бюджету для підготовки спеціалістів, є Академія.
Таким чином, витрати на утримання курсантів здійснюються безпосередньо Академією, і сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач Академії.
Отже з урахуванням викладеного, право вимоги щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі належить саме Академії а не Міністерству юстиції України.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, з позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби. При цьому Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року в справі №461/5577/15-ц. 31 жовтня 2018 року у справі №820/5761/15 у яких зазначені спори підлягали вирішенню за правилами ЦПК України.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби). Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, оскільки позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, суд дійшов висновку, що позовна заява Академії Державної пенітенціарної служби підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином, оскільки позивачем не були понесені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у справі не розподіляються, тому судові витрати позивача (суб`єкта владних повноважень) у вигляду судового збору у розмірі 1921,00 грн. (платіжне доручення від 20.09.2019 року № 1954) йому не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа - Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - задовольнити повністю.
Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник