Справа № 200/14393/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 р. Справа№200/14393/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ ПЄТРОЛ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 30.08.2019 року №000284/04-36-40-06/41487923 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 250 000,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ ПЄТРОЛ» (далі - позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (надалі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 30.08.2019 року №000284/04-36-40-06/41487923 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 250 000,00 грн. за реалізацію пального без наявності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ ПЄТРОЛ».

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача відповідачем зроблено необґрунтовані висновки про підтвердження факту реалізації пального без наявності на підприємстві відповідної ліцензії, оскільки фактичного відпуску ПММ (газу) на АГЗ № 4 з магазином, що розташована за адресою Покровський район, смт. Покровське, вул. Соборна, буд. 209 А не відбувалося, а був сплачений лише борг за отриманий газ через касу АГЗС № 4 з магазином відповідно до договорів купівлі-продажу нафтопродуктів. Тому з боку позивача відсутній факт здійснення роздрібної торгівлі пальним за період з 01.07.2019 року по 03.07.2019 року. А отже, позивач вважає спірне рішення незаконним та просить його скасувати у судовому порядку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

03.10.2019 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду заяву Головного управління ДФС у Донецькій області про розгляд адміністративної справи № 200/11320/19-а за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Відповідачем позовні вимоги не визнані, в матеріалах справи наявний відзив на позов у якому зазначено, що за наслідком перевірки позивача встановлено порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині ліцензування діяльності пов`язаної з роздрібним продажем пального. При цьому, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до суб`єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу. Окремо вказано, що позивачем ліцензія отримана лише 03.07.2019 року, тобто після здійснення продажу пального. Крім того, розрахункові операції у разі проведення розрахунків за попередню (авансову) оплату за товар (послугу) проводяться через РРО із зазначенням у вказаному чеку «передоплата товарів» або, у разі проведення розрахунків за відстроченим платежем, проводяться через РРО з використанням режиму попереднього програмування «погашення кредиту», а остаточний розрахунок готівкою за відстроченим платежем має бути проведений через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної під категорії згідно УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості. А отже, на думку відповідача позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

12.08.2019 року на підставі направлення на проведення перевірки від 06.08.2019 року № 4675 посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ ПЄТРОЛ» за адресою: Покровський район, смт. Покровське, вул. Соборна, буд. 209 А.

За результатами перевірки складено акт від 12.08.2019 року, в якому зафіксовано факт реалізації пального в період з 01.07.2019 р. по 02.07.2019 р. відповідно до АІС «Податковий блок», чеки, КОРО - без відповідних дозвільних документів а саме: ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, що є порушенням ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (а.с. 30-32).

Позивачем було надіслано заперечення на акт від 12.08.2019 року, проте листом від 28.08.2019 року про розгляд заперечення зроблено висновок щодо обґрунтованості встановлення порушень викладених в акті фактичної перевірки від 12.08.2019 року (а.с. 33- 40).

За наслідком проведеної перевірки та складеного акту, ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 30.08.2019 року № 000284/04-36-40-06/41487923, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ ПЄТРОЛ» застосовано штраф в розмірі 250 000 грн. (а.с. 41-42).

Позивач оскаржив спірне рішення до ДФС України, однак рішенням від 13.11.2019 року №9336/6/99-00-08-05-05 спірне рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 43-50).

Разом з тим, у позовній заяви позивач зазначив, що в період з 01.07.2019 по 03.07.2019 року ТОВ «ЛАКІ ПЄТРОЛ» не здійснювало роздрібну торгівлю ПММ на зазначеній АГЗС, на підтвердження чого ним надані копії Z-звітів № 0106 за 01.07.2019 року, № 0107 за 02.07.2019 року, № 0108 за 03.07.2019 року (а.с. 12-13).

Крім того, 01.06.2019 року між позивачем (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) був укладений договір №4/ВД купівлі-продажу нафтопродуктів за відомостями, відповідно до якого покупець зобов`язаний повністю оплатити партію нафтопродуктів за ціною, що зазначена у рахунку або у видатковій накладній протягом 5-ти банківських днів, враховуючи день отримання рахунку або видаткової накладної покупцем або його уповноваженою особою. Розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковій формі шляхом переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця, зазначений у конкретному рахунку на оплату або готівковій формі (шляхом внесення грошових коштів до каси АГЗС продавця) (а.с. 25-29).

У якості підтвердження виконання договору позивачем надано: видаткову накладну №РН-0000430 від 30.06.2019 року, фіскальні чеки від 02.07.2019 року №8674 та від 03.07.2019 року №8684, акт звірки взаєморозрахунків на 03.07.2019 року (а.с. 14-16, 19).

Також, 01.06.2019 року між позивачем (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) був укладений договір №4/ВД купівлі-продажу нафтопродуктів за відомостями, відповідно до якого покупець зобов`язаний повністю оплатити партію нафтопродуктів за ціною, що зазначена у рахунку або у видатковій накладній протягом 5-ти банківських днів, враховуючи день отримання рахунку або видаткової накладної покупцем або його уповноваженою особою. Розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковій формі шляхом переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця, зазначений у конкретному рахунку на оплату або готівковій формі (шляхом внесення грошових коштів до каси АГЗС продавця) (а.с. 20-24).

У якості доказів виконання вказаного договору позивачем надано: видаткову накладну №РН-0000432 від 30.06.2019 року, фіскальні чеки від 02.07.2019 року № 8663 та від 03.07.2019 року № 8685, акт звірки взаєморозрахунків на 03.07.2019 року (а.с. 14-15, 17-18).

Крім того, перевіркою встановлено та сторонами не спростовується, що ТОВ «ЛАКІ ПЄТРОЛ» має відповідну ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900400, терміном дії з 03.07.2019 року до 03.07.2024, за адресою: смт. Покровське, вул. Соборна, буд. 209 А.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Як слідує з заявленого позову позивач вважає, що оскільки фактичного відпуску ПММ (газу) на АГЗ № 4 з магазином не відбувалось, тому і відсутній факт здійснення роздрібної торгівлі пальним в період з 01.07.2019 року по 03.07.2019 року (до моменту отримання відповідної ліцензії).

Вирішуючи даний спір, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481).

В статті 1 Закону № 481 наведено, серед інших, наступні поняття і терміни:

- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

- роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки;

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

- місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

До вказано Закону було внесено зміни Законом України від 23.11.2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», які набули чинності з 01.07.2019 року. Зокрема, вказані зміни торкнулися, у тому числі, статті 15 Закону №481/95-ВР, приписи якої після 01.07.2019 викладено в такій редакції.

Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Вказана ліцензія на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років. Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Як свідчать матеріали справи, позивач отримав ліцензію 03.07.2019 року, тобто вже після встановлення заборони проводити реалізацію пального без відповідної ліценції.

Отже, у період з 1 липня 2019 року по 3 липня 2019 року позивач не мав права здійснювати торгівлю пальним, оскільки у нього була відсутня ліцензія.

Так, позивач зазначив, що в період з 01.07.2019 року по 03.07.2019 року відсутній факт здійснення роздрібної торгівлі пальним, та за цей період був лише сплачений борг за договорами від 01.06.2019 року за отриманий газ через касу АГЗС № 4 з магазином, що підтверджується фіскальними чеками від 02.07.2019 року та від 03.07.2019 року.

За приписами абзацу 31 статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» терміни "система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій" і "контролюючий орган" для цілей цього Закону вживаються у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Зміст інформації зазначеної у фіскальному чеку (копія чеку реєстратора розрахункових операцій) під час проведення кожної розрахункової операції на реєстраторі розрахункових операцій (надалі РРО) автоматично направляється на сервер податкової служби України «Податковий блок» «Інформація» «фіскальні чеки».

Відповідно до підпунктів 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

На підставі підпункту 72.1.14 пункту 72.1 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Як вбачається з пункту 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 № 1442 із змінами та доповненнями (далі Постанова № 1442), роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій, які призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків (п. 10 Постанови № 1442)

Державний реєстр РРО містить окремий розділ «Спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС)».

Враховуючи вище викладене, реалізація палива на АЗС здійснюється із застосуванням зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи спеціалізованого РРО з роздрукуванням чеків установленої форми.

Відповідач надав фото скріншоту із інформаційних баз ДПС України «Чеки РРО» та книги обліку розрахункових операцій (КОРО), яка зареєстрована на місці проведення розрахункових операцій в період з 01.07.2019 року по 03.07.2019 року, з яких вбачається, що позивачем здійснювалась реалізація пального без наявності відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Згідно інформації з копій денних Z-звітів за 01.07.2019 р. №0106, за 02.07.2019 р. №0107, за 03.07.2019 р. №0108 (а.с. 12-13) прослідковується рух/реалізація ПММ із зазначенням кількості пального на початок зміни та залишок ПММ на кінець зміни, який залишився без змін.

Проте, фіскальними чеками від 02.07.2019 року № 8674, № 8663 та від 03.07.2019 року № 8684 та № 8685 підтверджується оплата за паливно-мастильні матеріали.

Позивач обґрунтовує позов тим, що вказаними фіскальними чеками був сплачений борг за отриманий газ на виконання договорів купівлі-продажу нафтопродуктів від 01.06.2019 року, проте доказів наявності ліцензії, яка діяла до 03.07.2019 року, суду не надано.

Відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; уповноважений банк - банк, зареєстрований на території України, який має ліцензію Національного банку України на проведення валютних операцій і здійснює валютний контроль за операціями суб`єктів господарювання, що проводять операції з купівлі-продажу іноземної валюти на підставі агентських угод з цим банком.

П. 1, 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Таким чином, розрахункові операції у разі проведення розрахунків за попередню (авансову) оплату за товар (послугу) проводяться через РРО із зазначенням у вказаному чеку «передоплата товарів» або, у разі проведення розрахунків за відстроченим платежем, проводяться через РРО з використанням режиму попереднього програмування «погашення кредиту».

Також, згідно з п. 7 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку.

Суб`єкти господарювання, які використовують РРО (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та РРО, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Підпунктом 3.1.2 п. 3.1 вимог щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних та Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 № 1057 визначено, що РРО з модемом повинен забезпечувати автоматичну із заданою сервером обробки інформації періодичністю передачу контрольно-звітної інформації до сервера обробки інформації за протоколом передачі інформації (для РРО з контрольною стрічкою в електронній формі та електронних контрольно-касових реєстраторів, у тому числі передачу інформації про кожен надрукований розрахунковий документ). Таким чином, інформація яка відображається у ІС «Подоткавий блок» підсистемі «Чеки РРО» це операції які було проведено протягом дня розрахункових операцій в автоматичному режимі які передається до сервера обробки інформації.

Враховуючи викладене, суд критично ставиться на посилання позивача, що фіскальними чеками від 02.07.2019 року та від 03.07.2019 року був сплачений борг за отриманий газ на виконання договорів купівлі-продажу нафтопродуктів від 01.06.2019 року, оскільки вони не ґрунтуються на технологічних можливостях РРО.

Відповідач надав суду витяг з інформаційних баз даних ДПС України (фіскальні чеки в електронному вигляді вибірково) інформації щодо реалізації ТОВ «ЛАКІ ПЄТРОЛ» пального за період з 01.07.2019 р. по 03.07.2019 р., фото скріншотів фіскальних чеків.

Наведене, як на думку суду, є належним та допустимими доказами реалізації позивачем у період з 01.07.2019 р. по 03.07.2019 р. пального без наявності ліцензії, що не спростовують встановлених судом фактів торгівлі позивачем пальним у цей період.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 8 частини другої статті 17 Закону №481 передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривен.

Механізм застосування фінансових санкцій; передбачених статтею 17 Закону №481, регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі - Порядок № 790).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №790 за порушення, передбачені ст. 17 Закону №481 до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Аналізуючи наведені норми суд зазначає, що суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати оптову торгівлю пальним, з 01.07.2019 року повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. За відсутності ліцензії, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481, у вигляді штрафу - 250000 гривень.

Суд зазначає, що позивачем здійснювалася реалізація пального за відсутності відповідної діючої ліцензій.

Як вже зазначено судом, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 грн.

Таким чином, суб`єкт господарювання, який реалізує пальне без відповідної ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481/95-ВР.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки спірне рішення відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

На думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв без порушення меж повноважень, визначених Законами України, а також обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ ПЄТРОЛ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 30.08.2019 року №000284/04-36-40-06/41487923 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 250 000,00 грн. - відмовити повністю.

Повне судове рішення складене 17 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко