Справа № 127/3406/20
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3406/20
Провадження 2-а/127/85/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю: секретаря Максимчука Я.В.,

представника позивача Скляра О.В.,

відповідача Горбунова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення з території України та затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення з території України.

Позов мотивований тим, що у ході проведення заходів, направлених на перевірку виконання рішень про примусове повернення в країну походження іноземців, відділом організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Вінницькій області було виявлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав рішення від 23.01.2020 про примусове повернення в країну громадської належності Республіку Узбекистан та продовжує проживати за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням міграційного законодавства. Підстави, які б забороняли примусове видворення з України в країну громадської належності Республіку Узбекистан ОСОБА_1 не виявлені. Своїми діями відповідач порушує вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», що дає обґрунтовані підстави вважати, що він буде ухилятися від виїзду з України і надалі ухилятися від виконання рішення про примусове повернення.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про примусове видворення з території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.02.2020 вищевказану заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, яку вирішено провести в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Також, даною ухвалою суду було запропоновану відповідачу надати суду відзив на позов і усі докази в строк, визначений судом.

Також, до Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.

Позов мотивовано аналогічними підставами, зазначеними у позові про примусове видворення з території Українигромадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 . Крім того, позивач вважає, що оскільки у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України, він буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії, або ж може існувати ризик втечі іноземця та переховування від працівників міграційної служби на території України. Відповідне затримання іноземця забезпечить його належне перебування/проживання в пункті тимчасового перебування іноземців до моменту виділення коштів на купівлю квитка та здійснення процедури видворення до країни походження за рахунок держави.

На підставі вищевказаного, позивач просив суд затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 з метою забезпечення його видворення за межі території України з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на шість місяців.

Ухвалою суду 18.02.2020 вищевказаний адміністративний позов прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Крім того, даним судовим рішенням об`єднано в одне провадження адміністративну справу № 127/3406/20 за позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення з України з адміністративною справою № 127/4059/20 за позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України. Справі присвоєно № 127/3406/20.

Відповідачем відзив на позов надано не було. Будь-які докази та клопотання на адресу суду також не надходили.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовних заявах.

Відповідач зазначив, що проживає в с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області разом із своєю бабцею, до якої прибув у 2013 році разом із своїм батьком. Також повідомив, що бажає повернутися на батьківщину до Республіки Узбекистан, однак не має для цього коштів.

Відповідачем не було подано суду письмову заяву про визнання позову, що в свою чергу, враховуючи положення ст. 189 КАС України, унеможливило вирішення питання про можливе прийняття судом визнання відповідачем позову. Крім того, враховуючи пояснення відповідача, судом прийнято до уваги, що ним визнаються обставини справи, а не сам позов, тому продовжено розгляд справи.

По справі судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народженнясерії НОМЕР_1 , виданого 20.02.2001 відділом ЗАГС м. Термез, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 276.

Згідно довідки про особу, виданої УДМС України у Вінницькій області 10.02.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу відсутній, інформація про особу за обліками ДМС відсутня.

У ході проведення заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства у міграційній сфері працівниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Вінницькій області спільно із співробітниками прикордонного оперативно-розшукового відділу головного оперативно-розшукового відділу Могилів-Подільського прикордонного загону ДПС України у с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області виявлено громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Термез Сурхандар`їнської області Узбекистану. Відповідно до відібраного пояснення у ОСОБА_1 , він прибув в Україну в 2013 році разом з батьком громадянином Узбекистану ОСОБА_2 , і з того часу перебував на території України, а саме в с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області та опікувався бабцею громадянкою Узбекистану ОСОБА_4 . Після досягнення повноліття ОСОБА_1 не вжив заходів стосовно документування паспортом громадянина Узбекистану, виїзду з України чи за наявності обґрунтованих підстав у встановленому порядку легалізації на території України. З приводу продовження строку тимчасового перебування в Україні, оформлення документів на право проживання, захисту в Україні, добровільного повернення на батьківщину ОСОБА_1 до органів чи підрозділів ДМС України за місцем тимчасового проживання (перебування) не звертався.

За порушення встановлених правил перебування в Україні відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 20.01.2020 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 визнав.

Постановою Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 20.01.2020 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 203 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вищевказану постанову відповідач отримав 20.01.2020.

23.01.2020 заступником начальника УДМС України у Вінницькій області Кушніром В.М. було затверджено рішення № 20 про примусове повернення в країну походження громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , якого зобов`язано покинути територію України у термін до 07.02.2020.

Вищевказане рішення відповідач отримав 23.01.2020, про що свідчить його розписка.

Проте у добровільному порядку у встановлені строки ОСОБА_1 рішення не виконав.

Згідно вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні встановлено, що відповідач перебуває на території держави Україна незаконно.

Також встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України відповідач не звертався. Доказів протилежного суду не надано.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судом враховано, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове видворення.

Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Судом встановлено, що відповідачем не виконано рішення від 23.01.2020 про його примусове повернення в країну походження в установлений строк. Поважних причин невиконання даного рішення не повідомлено. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав рішення без поважних причин.

Заслухавши пояснення учасників справи в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов в частині примусового видворення відповідача за межі території України підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним належними і допустимими доказами, враховуючи вищевикладене.

Дії відповідача вказують на явне нехтування вимогами чинного законодавства України.

Тому, суд вважає, що відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної адміністративної справи обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення. Крім того, враховуючи відсутність у відповідача документа, що дає право на виїзд з України, існує ризик його втечі.

Тому, заслухавши пояснення учасників справи в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов в частині затримання відповідача з метою забезпечення його видворення за межі території України підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним належними і допустимими доказами, враховуючи вищевикладене.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Однак, звернення даного судового рішення до негайного виконання, враховуючи положення ч. 2 ст. 371 КАС України, є правом, а не обов`язком суду. Тому, враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд не вбачає підстав для звернення даного судового рішення в частині примусового видворення відповідача за межі території України до негайного виконання.

Враховуючи мету звернення до суду із позовом про затримання відповідача, приймаючи до уваги положення ст. 289 КАС України та керуючись ст. 372 цього Кодексу, суд вважає за необхідне встановити, що рішення суду в частині затримання відповідача підлягає виконанню після набрання законної сили рішення в частині примусового видворення його з України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 26, ч. 3 ст. 29, ч. 1 ст. 30, ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», ст.ст. 2, 6-11, 72-78, 90, 211, 241-246, 268-272, 288, 289, 371, 372 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративні позови Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення з України та про затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його видворення за межі України, з поміщенням останнього до пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства на шість місяців..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду в частині затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України підлягає виконанню після набрання законної сили рішення в частині примусового видворення з України.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя: