Справа № 160/12190/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняШпоти Я.С.
позивача представників позивача представника відповідача ОСОБА_1 Казанцевої В.Л., Ланчковського Ю.В. Якимов Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
04 грудня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з вимогами:
визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 06 листопада 2019 року № ДН-2591/268/НП/АВ/ТД-ФС/548 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 125190 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що для здійснення підприємницької діяльності позивачем було найнято працівників (продавців непродовольчих товарів), а саме станом на 18.09.2019 р. працювали: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . З 16.09.2019 р. по 18.09.2019 р. включно позивач перебувала поза межами України, отже не була присутня під час проведення інспекційного відвідування. Враховуючи необхідність особистої участі під час проведення перевірки та надання необхідних документів, позивачем було підписано та направлено електронною поштою заяву про зупинення інспекційного відвідування, у зв`язку з відсутністю на території України. Повернувшись в Україну, позивач дізналася, що продавець непродовольчих товарів ОСОБА_3 , яка повинна була 18.09.2019 р. бути на робочому місці - в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не вийшла на роботу, а замість себе попросила побути в магазин свою свекруху - ОСОБА_4 . Як пояснила ОСОБА_3 , причиною її відсутності на робочому місці 18.09.2019 р. стала необхідність супроводжувати чоловіка ОСОБА_5 , інваліда II групи, до лікарні у м. Запоріжжя. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, позивачем було прийнято рішення про притягнення продавця непродовольчих товарів ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани - наказ № 5 від 20.09.2019 р. Позивач вважає, що фактично не допускала ОСОБА_4 до роботи в якості продавця непродовольчих товарів та дізналася про обставини її перебування у приміщенні у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » лише після прибуття в м. Нікополь 20.09.2019 р., отже висновок про порушення ч.1 та ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам, викладеним вище.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання 04.02.2020 року прибули позивач, представники позивача та представник відповідача.
Позивач та представники позивача позов підтримали та просили задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов, а саме: відповідно до наказу № 623-Іпо від 23.09.2019 року було проновлено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 зі здійсненням державного контролю за законодавством про працю з питань оформлення трудових відносин. В ході проведеного інспекційного відвідування встановлено порушення законодавства про працю: допущення працівника ОСОБА_4 до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, чим не дотримано вимоги ст.21 та ч.1, ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України. Також посилався на письмові пояснення ОСОБА_4 про те, що вона працює у ФОП ОСОБА_1 та виконує обов`язки продавця з 18.09.2019 р. з 8:00 год. до 18:00 год.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрований в якості суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 11.07.2000 року виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області; основним видом діяльності є: роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах.
В ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 направлено вимогу про надання документів № ДН-2591/268/ПД від 18.09.2019 року, якою зобов`язано у строк до 25.09.2019 року надати оригінали та завірені належним чином копії: установчих документів; завірених копій наказів і заяв працівників про прийом на роботу з січня по вересень 2019 року; копії трудових книжок працюючих працівників і сторінки з наказом про прийняття на роботу за 2018-2019 роки; копії особових карток працівників, копії журналу первинного інструктажу з охорони праці.
Вказаним інспекційним відвідуванням встановлено наступні порушення: в ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , розпочатого 18.09.2019 р. об 09 год. 10 хв. було встановлено, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 ), де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , на робочому місці знаходилась ОСОБА_4 , яка виконувала обов`язки продавця. В ході інспекційного відвідування 18.09.2018 р. об 09 год. 20 хв. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » продавець ОСОБА_4 пропонувала і показувала товари, консультувала про властивості, особливості та призначення і цінності товарів у магазині інспекторам праці, що було зафіксовано в ході інспектування засобами відео-техніки. З письмового пояснення ОСОБА_4 , вона працює у ФОП ОСОБА_6 та виконує обов`язки продавця з 18.09.2019 р. з 8.00 год. до 18.00 год. і знаходилась у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за проханням невістки ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_1 . Документи, підтверджуючі укладання трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_4 під час інспекційного відвідування та на момент підписання акту інспектору праці не надано, згідно пояснення ОСОБА_4 трудові відносини з ФОП ОСОБА_1 не укладались. Пояснення ФОП ОСОБА_1 щодо допущення 18.09.2019 р. у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до роботи продавця непродовольчих товарів ОСОБА_4 без оформлення трудових відносин, яке було встановлено в ході інспекційного відвідування 18.09.2019 р. - інспектору не надано. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.
01.10.2019 року ФОП ОСОБА_1 подано до Головного управлінням Держпраці у Дніпропетровській області зауваження до акту інспекційного відвідування № ДН-2591/268/НП/АВ від 26.09.2019 року.
02.10.2019 року на підставі акта інспекційного відвідування № ДН-2591/268/НП/АВ від 26.09.2019 року, у зв`язку з виявленими порушеннями Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено припис про усунення виявлених порушень № ДН-2591/268/НП/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути вище вказані порушення до 11.10.2019 року, а саме: щодо виконання вимог ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, ч. 1, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.
Також на підставі акта інспекційного відвідування № ДН-2591/268/НП/АВ від 26.09.2019 року відповідачем було винесено постанову № ДН-2591/268/НП/АВ/ТД-ФС/548 від 06.11.2019 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, відповідно до якої на позивача за порушення вимог ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, ч. 1, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, на підставі абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 125190,00 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Такими органами, згідно з Положенням про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 року № 340, є Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877-V) визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Згідно статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону № 877-V органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані: повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок).
Так, пунктом 6 Порядку визначено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, зокрема шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю.
Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування.
Пунктом 11 Порядку передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок № 509).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 509, Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Пунктом 4 Порядку № 509 визначено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Щодо виявлених порушень суд зазначає, що Кодексом законів про працю України врегульовані трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статтею 21 Кодексу законів про працю України визначено, що Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно частини 1-3 статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Так, судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 фактично було допущено працівника ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим не дотримано вимоги ст. 21 та ч.1 ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

Вказані обставини підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 18.09.2019 року, згідно яких ОСОБА_4 знаходилася 18.09.2019 року в магазині з 09:00 год. та виконувала обов`язки продавця; робочий графік становив з 09:00 год. до 18:00 год.; робоче місце було визначено ОСОБА_1 ; на питання щодо оплати винагороди за виконану роботу зазначено, що ОСОБА_4 працювала за невістку, яка відшкодовує їй заробітну плату. Також у вказаних поясненнях зазначено, що ОСОБА_4 в магазині знаходилась за проханням невістки ОСОБА_3 та приватного підприємця ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 04.02.2020 року були допитані як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Остання підтвердила, що 18.09.2019 року перебувала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за проханням своєї невістки ОСОБА_3 , перебувала там лише 2 години. Щодо своїх письмових пояснень зазначила, що була розгублена і не розуміла, що писала у поясненнях перевіряючим, а писала за проханням інспекторів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.

На запитання суду ОСОБА_3 чому вона не зачинила в разі такої необхідності магазин, а залишила його на ОСОБА_4 , остання пояснила, що зачиняти торгівельну точку у робочий час їй було заборонено власницею ОСОБА_1 .

Досліджуючи спірні правовідносини, суд виходить із того, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії НОМЕР_2 № 009823 від 11.07.2000 р. ОСОБА_1 зареєстрована виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та перебуває на обліку як фізична особа-підприємець, а тому у разі коли така особа використовує найману працю то, відповідно, і несе відповідальність за допущені порушення Кодексу законів про працю України.

Будь-яких належних допустимих доказів на спростування виявлених порушень до суду позивачем не подано.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про допущення ФОП ОСОБА_1 до роботи працівника ОСОБА_4 без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч. 1, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

На підставі викладеного постанова № ДН-2591/268/НП/АВ/ТД-ФС/548 від 06.11.2019 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, відповідно до якої на позивача за порушення вимог ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, ч. 1, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, на підставі абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 125190,00 грн. є правомірною та скасуванню не підлягає.

За викладених обставин, суд відмовляє у задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також ухвалою суду від 04.12.2019 року зупинено дію постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 06 листопада 2019 року № ДН-2591/268/НП/АВ/ТД-ФС/548 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 125190 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/12190/19.

За приписами частин першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З огляду на відмову у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 року.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову встановлені ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 160/12190/19.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 лютого 2020 року.

Суддя Е.О. Юрков