Справа № 946/161/20
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/161/20
Провадження № 2-а/946/49/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Олешківського ВП Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Пастухова Олександра Івановича, третья особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Новокаховський відділ поліції ГУНП в Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №714468 від 11.12.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора СРПП Олешківського ВП Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Пастухова Олександра Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №714468 від 11.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та закриття провадження по справі, мотивуючи тим, що вечері 11 грудня 2019 року він їхав на своєму автомобілі марки Mercedes-Benz Vario, державний номер НОМЕР_1 збоку м. Херсон в сторону с. Великі Копані Олешківського району. На в`їзді в с. Великі Копані позивач мав намір заїхати на автозаправну станцію. Однак помітивши суцільну лінію дорожньої розмітки, він проїхав далі, маючи намір розвернутися на найближчій переривчастій лінії дорожньої розмітки. Через деяку відстань почалася переривчаста лінія дорожньої розмітки. Позивач включив покажчик лівого повороту, та переконавшись у тому, що його маневр буде безпечним та не створить перешкод іншим транспортним засобам він виконав маневр розвороту та повернувся до АЗС. Коли позивач знаходився на АЗС під`їхали співробітники поліції та повідомили йому про те, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме виконав поворот наліво та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Співробітникам поліції позивач пояснював, що не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки та не вчиняв жодні інші адміністративні правопорушення. Після цього йому повідомили про те, що співробітниками поліції проводиться розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. Після початку розгляду справи про адміністративне правопорушення, він попросив співробітників поліції ознайомити його із наявними у них доказами по справі, однак в цьому йому було відмовлено. Співробітники поліції аргументували це тим, що він не надав їм своє посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Однак в порушення вказаних вимог, співробітниками поліції не було надано йому жодних доказів, які підтверджували той факт, що позивач перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскільки співробітниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, вважає, що вимога співробітників поліції до нього про пред`явлення документів в т. ч. реєстраційного документу на транспортний засіб є неправомірною, тому він не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, у зв`язку з чим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зазначені ним обставини відповідають позиції Верховного суду, викладеної в Постанові від 15 березня 2019 року по справі № 686/11314/17.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву від 17.02.2020 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідач та представник третьої особи не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, свою позицію по суті спору не висловили.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2020 року був поновлений позивачу строк звернення до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 11.12.2019 року інспектором СРПП Олешківського ВП Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області старшим лейтенантом поліції Пастуховим Олександром Івановичем відносноОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №714468 від 11.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

З вищезазначеної постанови від 11.12.2019 рокувбачається, що ОСОБА_1 11.12.2019 року о 20 год. 40 хв. на автодорозі Херсон - Джанкой - Феодосія - Керч, керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz Vario, державний номер НОМЕР_1 та здійснюючи маневр повороту ліворуч перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки 1.1, яка з`єднує транспортні полоси та після зупинки не пред`явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив вимоги розділу 34 Дорожня розмітка, 1.1 та п. 2.1а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно розділу 34 Дорожня розміка. Правил дорожнього руху, горизонтальна розмітка має таке значення:1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови від 11.12.2019 року вбачається, що в постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис та відповідно в судове засідання цей відеозапис не надавався.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було покладено доведений на його думку факт, що позивач здійснюючи маневр повороту ліворуч перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки 1.1, яка з`єднує транспортні полоси.

Відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано відеозапису, на якому було б відображено момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, чи будь-яких інших доказів передбачених ст.251 КУпАП.

В позовній заяві позивач заперечував факт перетину суцільної смуги дорожньої розмітки 1.1, яка з`єднує транспортні полоси.

Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий - Стрелець Т.Г.

Таким чином, відповідачем не було доведено порушення позивачем вимог розділу 34 Дорожня розмітка, 1.1. ПДР України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Як було встановлено судом, відповідачем не було доведено порушення позивачем вимог розділу 34 Дорожня розмітка, 1.1. ПДР України.

Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем ПДР України, суд дійшов висновку про неправомірність вимоги відповідача до позивача про пред`явлення документів, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, № рішення 80481815, суддя-доповідач - Бевзенко В.М.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №714468 від 11.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП Олешківського ВП Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Пастухова Олександра Івановича (місцезнаходження: Херсонська область, м. Олешки, вул.. Центральна, 36), третья особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Новокаховський відділ поліції ГУНП в Херсонській області (Херсонська область, м. Нова Каховка, просп. Дніпровський, 24) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №714468 від 11.12.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №714468 від 11 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 лютого 2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар