Справа № 520/12757/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 лютого 2020 р. № 520/12757/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В., при секретарі судового засідання Смоляр Є.А.

у присутності

представника позивача Шустової В.Ю.

представника відповідача Єрохіна І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "Харків-Еко" (м. Харків, вул. Лодзька, 7-а, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.10.2019 № 8 та № 8, стягнути судовий збір.

27.11.2019 ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 16.01.2020 у справі закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала в повному обсязі , просила суд позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що контрагенти були у відповідності до вимог чинного законодавства України зареєстрованими платниками податку на додану вартість; установчі документи зазначених підприємств не були визнані у судовому порядку недійсними, правовідносини відбувалися на підставі укладених договорів про надання послуг, належне виконання яких підтверджується актами виконаних робіт та податковими накладними, а сплата коштів - відповідними виписками банківського рахунку. Актом не наведено жодних об`єктивних і достовірних обґрунтувань, які б підтверджували неможливість здійснення господарських операцій. Право на податковий кредит не може ставитися у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Висновки акту побудовані на податкових інформаціях. Не наведення в документах іншої інформації ніж та,я ка визнаечна законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не робить цей документ таким, що не містить відомостей про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив суд залишити позовні вимоги без задоволення з посиланням на те, що первинними бухгалтерськими документами не доведено реальності вчинених господарських операцій, контрагенти позивача не мали відповідної технічної можливості надати послуги, крім того особи, які значаться ЄДРПОУ в якості засновників, надали пояснення у межах кримінальних проваджень щодо їх непричетності до створення та дальності підприємств-контрагентів позивача.

Судовим розглядом встановлено, що позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу суб`єкта господарювання юридичної особи, основним видом діяльності якого згідно витягу з ЄДРПОУ в тому числі є виробництво інших готових металевих виробів, збирання небезпечних відходів, оброблення та видалення небезпечних відходів, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна та інші.

ГУ ДПС у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків - Еко» з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ «Дьюринг Монтаж» за грудень 2016 року, ТОВ «Норте Трейд» за грудень 2017 року, січень 2018 року, ТОВ «Фортуна-Побутторг» за лютий 2018 року, ТОВ «Компанія Електромаш» за березень, травень-вересень 2018 року, ТОВ «Кріосед» за листопад 2018 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

За результатами перевірки складено акт від 07.10.2019 року № 260/20-40-05-18-09/36626459, яким встановлено порушення вимог

пп. «а» п. 198.1, абзаців першого та другого п. 198.3 ст.198, п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 217 300 грн., у тому числі у IV кварталі 2017 року у сумі 44 220 грн.. у І кварталі 2018 року у сумі 36 760 грн.. у II кварталі 2018 року у сумі 39 720 грн., у III кварталі 2018 року у сумі 84 440 грн. та у IV кварталі 2018 року у сумі 12 160 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 217 300 грн., в т.ч. у IV кварталі 2017 року у сумі 44 220 грн., у І кварталі 2018 року у сумі 36 760 грн., у II кварталі 2018 року у сумі 39 720 грн.. у III кварталі 2018 року у сумі 84 440 грн. та у IV кварталі 2018 року у сумі 12 160 грн.;

п. 121.1 ст.121 Податкового кодексу України - платником податків не надано контролюючому органу в ході перевірки оригінали/копії документів, що передбачає штраф в розмірі 510.00 грн.

Порушення, встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкових повідомлень-рішень форми «Р» №8 від 31.10.2019 р., яким збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 271 625 грн. 00 коп. ( податкове зобов`язання - 217 300.00 грн. штрафна санкція - 54 325,00 грн.) та форми «ПС» №8 від 31.10.2019 р.. яким на підставі п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України накладено штраф в розмірі 510.00 грн.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Податкове повідомлення-рішення від №8 від 31.10.2019 р., яким збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 271 625 грн. 00 коп. ( податкове зобов`язання - 217 300.00 грн. штрафна санкція - 54 325,00 грн.)

Відповідно до ч.1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством (п. 44.1 ст.44 Податковго кодексу України).

Відповідно до пп.4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, яка визначає презумпцію правомірності рішень платника податку, самостійно визначені платником податку валові витрати і податковий кредит вважаються сформованими правомірно, доти контролюючим органом в установленому порядку не буде доведено факту невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п.п. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредит) виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Як встановлено п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін. визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У даній податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6. ст. 198 ПК України).

Отже, законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ст. ст. 3,9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Положеннями ст.901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, за своїм економіко-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізуються та споживаються у процесі її здійснення. Виходячи зі специфіки послуги, як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаними в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

Судовим розглядом встановлено, що 20.11.2017 між ТОВ «Харків-Еко» та ТОВ «Норте Трейд» (Виконавець) укладено Договір поставки №2011, відповідно до пункту 1 якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати вантажні послуги (послуги по навантаженню, розвантаженню непридатних до використання відходів) Замовника. Вантажні послуги здійснюються на території Замовника за адресою: м. Харків, вул. Лодзька, 7-А силами та технічними засобами Виконавця в присутності та під контролем представника Замовника.

Вартість робіт є договірною і залежить від кількості відходів та їх пакування. Оплата здійснюється в безготівковій формі на підставі договору, рахунків, виставлених Виконавцем, або актів виконаних робіт. Форма оплати - безготівкова. По завершенню виконання робіт Виконавець та Замовник підписують акт виконаних робіт.

На виконання вимог договору в грудні 2017 року та січні 2018 року ТОВ «Харків - Еко» отримало від ТОВ «Норте Трейд» вантажні послуги на загальну суму 334 320.00 грн..

На підтвердження фактичного отримання послуг позивачем надано акти виконаних робіт від 04.12.2017 № 1, від 11.12.2017 № 2, від 29.12.2017 № 3, від 25.01.2018 № 1.

Розрахунки за вантажні послуги між підприємствами ТОВ «Харків-Еко» та ТОВ «Норте Трейд» проводились у безготівковій формі та згідно з платіжними дорученнями від 11.12.17 №262, від 14.12.17 №266, від 10.01.18 №1, від 26.01.18 №11 перераховано грошові кошти у сумі 334 320,00 грн.

Отримані позивачем вантажні послуги від ТОВ «Норте Трейд» оприбутковані та відображені в бухгалтерському обліку позивача по рахунку №631, шо підтверджується карткою рахунку №631 за грудень 2017 року та січень 2018 р.

За фактом настання першої з подій (отримання вантажних послуг) позивач отримав від ТОВ «Норте Трейд» податкові накладні від 04.12.2017 №1, від 11.12.2017 №3, від 29.12.2017 № 16, від 25.01.2018 №13, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН.

19.03.2018 між ТОВ «Харків-Еко» (Замовник) та ТОВ «Компанія Електромаш» (Виконавець) укладено Договір поставки №1903, відповідно до пункту 1 якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати вантажні послуги (послуги по навантаженню, розвантаженню непридатних до використання відходів) Замовника. Вантажні послуги здійснюються на території Замовника за адресою: м. Харків, вул. Лодзька. 7-А силами та технічними засобами Виконавця в присутності та під контролем представника Замовника.

Вартість робіт є договірною і залежить від кількості відходів та їх пакування. Оплата здійснюється в безготівковій формі на підставі договору, рахунків, виставлених Виконавцем, або актів виконаних робіт. Форма оплати - безготівкова. По завершенню виконання робіт Виконавець та Замовник підписують акт виконаних робіт.

На виконання вимог договору в період з березня по вересень 2018 ТОВ «Харків - Еко» отримало від ТОВ «Компанія Електромаш» вантажні послуги на загальну суму 832 320.00 грн.

На підтвердження виконання робіт за вказаним договором позивачем надано акти виконаних робіт від 29.03.18 № 2903 , від 14.05.18, № 1405 , від 15.05.18 № 1505, від 08.06.2018 № 0806, від 10.08.2018 № 1008, від 30.08.2018 № 3008, від 14.09.18 р. № 1409, від 22.09.2018 № 2209, від 22.09.2018 № 2209/1.

Розрахунки за вантажні послуги між підприємствами проведені у безготівковій формі та згідно з платіжними дорученнями від 02.04.18 №69, від 29.05.18 №112, від 30.05.18 №114, від 19.06.18 №129, від 17.7.2018 №148, від 15.08.18 № 174, від 31.08.18 №187, від 27.09.18 №204, від 12.10.18 №218, від 12.10.2018 №219 перераховано грошові кошти у сумі 656 400.00 грн.

Отримані позивачем вантажні послуги від ТОВ «Компанія Електромаш» оприбутковані та відображені в бухгалтерському обліку позивача по рахунку №631, що підтверджується карткою рахунку №631 за березень -жовтень 2018 р.

За фактом настання першої з подій (отримання вантажних послуг) ТОВ «Харків - Еко» отримало від ТОВ «Компанія Електромаш» податкові накладні від 29.03.2018 №8, від 14.05.2018 №13, від 15.05.2018 №21, від 08.06.2018 №8, від 10.07.2018 №11, від 10.08.2018 №11, від 30.08.2018 №41, від 14.09.2018 №15, від 26.09.2018 №42, від 28.09.2018 №59, які зареєстровані Виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН.

01.02.2018 між ТОВ «Харків-Еко» (Замовник) та ТОВ «Фортуна-Побутторг» (Виконавець) укладено Договір поставки №18/02-1, відповідно до пункту 1 якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати вантажні послуги (послуги по навантаженню, розвантаженню непридатних до використання відходів) Замовника. Вантажні послуги здійснюються на території Замовника за адресою: м. Харків, вул. Лодзька. 7-А силами та технічними засобами Виконавця в присутності та під контролем представника Замовника.

Вартість робіт є договірною і залежить від кількості відходів та їх пакування. Оплата здійснюється в безготівковій формі на підставі договору, рахунків, виставлених Виконавцем, або актів виконаних робіт. Форма оплати - безготівкова. По завершенню виконання робіт Виконавець та Замовник підписують акт виконаних робіт.

На виконання вимог договору ТОВ «Харків - Еко» отримало від ТОВ «Фортуна- Побутторг» вантажні послуги у лютому 2018 року на загальну суму 64 200.00 грн, на підтвердження чого надано акт виконаних робіт від 15.02.18 р. № 1

Розрахунки за вантажні послуги між підприємствами ТОВ «Харків-Еко» та ТОВ «Фортуна-Побутторг» проводені у безготівковій формі та згідно з платіжним дорученням від 22.02.18 №36 перераховано грошові кошти у сумі 64 200.00 грн.

Отримані позивачем вантажні послуги від ТОВ «Фортуна-Побутторг» оприбутковані та відображені в бухгалтерському обліку позивача по рахунку №631, що підтверджується карткою рахунку №631 за лютий 2018 р.

За фактом настання першої з подій (отримання вантажних послуг) ТОВ «Харків - Еко» отримало від ТОВ «Фортуна-Побутторг» податкову накладну від 15.02.2018 №15, яка попередньо зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН.

29.10.2018 р. між ТОВ «Харків-Еко» (Замовник) та ТОВ «Кріосед» (Виконавець) укладено Договір поставки №10-29/4, відповідно до пункту 1 якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати вантажні послуги (послуги по навантаженню, розвантаженню непридатних до використання відходів) Замовника. Вантажні послуги здійснюються на території Замовника за адресою: м. Харків, вул. Лодзька, 7-А силами та технічними засобами Виконавця в присутності та під контролем представника Замовника.

Вартість робіт є договірною і залежить від кількості відходів та їх пакування. Оплата здійснюється в безготівковій формі на підставі договору, рахунків, виставлених Виконавцем, або актів виконаних робіт. Форма оплати - безготівкова. По завершенню виконання робіт Виконавець та Замовник підписують акт виконаних робіт.

На виконання вимог договору ТОВ «Харків - Еко» отримало від ТОВ «Кріосед» вантажні послуги у листопаді 2018 року на загальну суму 72 960.00 грн., на підтвердження чого надано акт виконаних робіт від 06.11.18 р. № б/н.

Розрахунки за вантажні послуги між підприємствами ТОВ «Харків-Еко» та ТОВ «Кріосед» проводились у безготівковій формі та згідно з платіжним дорученням від 20.11.2018 № 258 перераховано грошові кошти у сумі 72 960.00 грн.

Отримані позивачем вантажні послуги від ТОВ «Кріосед» оприбутковані та відображені в бухгалтерському обліку позивача по рахунку №631, що підтверджується карткою рахунку №631 за листопад 2018 р.

За фактом настання першої з подій (отримання вантажних послуг) ТОВ «Харків - Еко» отримано від ТОВ «Кріосед» податкову накладну від 06.11.2018 №9, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН.

В судовому засіданні як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог представник відповідача послався на отримані податкові узагальнення, інформації , отримані від податкових органів на обліку в яких перебувають контрагенти позивача, в тому числі від СУФР ТУ ДФС у Харківській області від 11.05.2019 року №1618/20-40-23-10 щодо ТОВ «Норте Трейд», якою повідомлено, що досудовим розслідуванням за поясненнями засновника та директора підприємства встановлено втрату гр. ОСОБА_1 в 2016 році паспорту та довідки про встановлення ідентифікаційного коду, в зв`язку з чим про реєстрацію на його ім`я ТОВ «Норте Трейд» йому нічого не відоме; від СУФР ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 року №1955/20-40-23-15, щодо ТОВ «Компанія Електромаш», згідно з якою повідомлено, що досудовим розслідуванням за протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_2 встановлено його непричетність до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Компанія Електромаш», оскільки вищезазначене підприємство зареєстроване ним за грошову винагороду, жодних банківських та інших документів він не підписував; від СУФР ГУ ДФС у Харківській області від 27.05.2019 року №1618/20-40-23-10 щодо ТОВ «Фортуна-Побутторг», якою повідомлено, що досудовим розслідуванням за протоколом допиту гр. ОСОБА_3 встановлено її непричетність до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, документи не втрачала та нікому не давала, про реєстрацію на її ім`я ТОВ « Фортуна - Побутторг » їй нічого не відоме; від ГУ ДФС у Сумській області від 26.12.2018 року №130/18-28-12-01-38 щодо ТОВ «Кріосед» за звітній період декларування ПДВ вересень-листопад 2018 року, за якою встановлено, що як вигодоформуючий суб`єкт, відібраний за результатами аналізу даних податкової звітності та бази даних СРПН, рішенням Комісії ГУ ДФС у Сумській області (протокол від 26.11.2018 року № 364/2018) включено до АІС «Журнал ризикових платників» та зупинено реєстрацію податкових накладних; податкові інформації стосовно контрагентів позивача та контрагентів поставників, якими підтверджено, що означені підприємства не здійснювали господарської діяльності щодо придбання товарів, які були реалізовані позивачеві, відсутність основних фондів та персоналу.

За приписами ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже в контексті ст.83 ПК України за відсутності вироку суду, що набрав законної сили, відомості набуті під час досудових кримінальних проваджень, мають доказове значення виключно в рамках цих проваджень та не є належними доказами відсутності реального характеру господарських відносин між позивачем та контрагентами.

Сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами. Крім того, ГУ ДПС у Харківській області, не вказує в акті перевірки про наявність вироків судів за фактом вчинення фіктивного підприємництва, що має безпосереднє значення для надання висновку про реальність або нереальність вчинення господарської діяльності контрагентом.

Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідного керівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувала представницькі функції за статутом (положенням) або за довіреністю. Слід зазначити, що наявність мети зазначеної в диспозиції статті 228 Цивільного кодексу України тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину. Такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком.

Крім того, суд зауважує, що сам факт наявності порушеного кримінального провадження не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого необхідно перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій з урахуванням обставин, встановлених в рамках відповідного кримінального провадження.

Наявність певної податкової інформації, на яку посилається податковий орган, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі товари (роботи, послуги) не отримувались платником податків від його контрагента.

Суд також зазначає, що контролюючий орган не проводив документальні перевірки контрагентів-постачальників позивача, отже, висновки контролюючого органу про нереальність операцій не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду по справі К/9901/2558/18 від 16.01.2018, від 06.11.2018 року у постанові 822/551/18, від 12.12.2019 року по справі № 814/1439/17, де вказано, що акти про результати проведення податкових перевірок контрагентів позивача не доводять обставин, з якими відповідач пов`язує висновки акту перевірки позивача та прийняті на підставі нього спірні податкові повідомлення-рішення. Твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі реальності господарської операції, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Крім того суд звертає увагу на той факт, що на момент проведення перевірки відомості щодо засновників ТОВ Норте-трейд», ТОВ « Фортуна Побутторг» та ТОВ «Компанія «Електромаш» містилися в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що в силу приписів ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» є достовірною інформацією та відповідно може використовуватися у спорі з третіми особами.

З приводу посилання відповідача на неналежне оформлення актів виконаних робіт, що не дає можливості встановити, які саме послуги надані позивачу, обсяг наданих послуг, формування вартості останніх тощо, суд зазначає, що за приписами п.3 ч.5 ст.8 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство самостійно обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Як визначено ч.2 ст.9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському облік, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми);дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Долучені до матеріалів справи акти виконаних робіт містять обов`язкові реквізити первинного документа - перелік отриманих послуг, який збігається з предметом договору, їх зміст, обсяг та вартісний показник, а отже, відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88.

Доводи податкового органу про те, що надані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) оформлені з порушенням, є необґрунтованими, оскільки обов`язкові реквізити первинних документів, наведені у вищевказаній ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» носять загальний характер і зі змісту актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) вбачається зазначення у даних актах цих обов`язки реквізитів: назви документа (форми), дати і місця складання, назви підприємства, від імені якого складено документ, зміст господарської операції, одиниці виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та особистий підпис осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, суд зауважує, що на даний час відсутня законодавчо визначена форма актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) і контролюючим органом не наведено норму чинного законодавства, яка б встановлювала обов`язок суб`єкта господарювання будь-яким певним чином визначати обсяг наданих/отриманих послуг.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що наявність недоліків первинних документів, як-то відсутність детального описання змісту господарської операції із зазначенням більш загального її змісту тощо, є обставинами, які самі по собі не позбавляють правового значення виданих контрагентами підприємства актів виконаних робіт та інших первинних документів, що виключає відповідальність платника податків.

У разі підтвердження дійсного виконання операції недоліки правореалізуючих документів є порушенням порядку заповнення цих документів, допущених постачальником, а відтак такі недоліки не можуть слугувати перешкодою для реалізації платником права на податковий кредит.

Матеріалами справи підтверджено, що вчинені правочини призвели до зміни в структурі активів ТОВ «Харків - Еко» як платника податків, та відповідно сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів правомірності винесення податкового повідомлення рішення, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування останнього.

Податкове повідомлення рішення №8 від 31.10.2019 р.. яким на підставі п.121.1 ст.121 ПК України накладено штраф в розмірі 510.00 грн.

Положеннями п.44.1., 44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності. У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

За приписами п.121. ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015 № 727 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, належним доказом, яким податковий орган встановлює склад податкового правопорушення є акт перевірки.

Згідно розрахунку штрафних санкцій по ТОВ «Харків Еко» період за яким не забезпечено саме збереження документів визначено листопад 2018 року, що відповідає правовідносинам з ТОВ «Кріосед», проте розділи акту перевірки, які стосуються вказаного контрагента позивача не містять посилань на встановлення вказаного податкового правопорушення, а, відтак, відсутня можливість прийняття позиції відповідача щодо доведеності порушення п.44.1, 44.3 ст.44 , п.85.2 ст.85 ПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту вчинення податкового правопорушення в частині не забезпечення зберігання первинних документів, суд вбачає наявність підстав для скасування означеного вище податкового повідомлення-рішення.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 4082.03 грн. згідно квитанції 0.0..1 від 25.11.2019

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача судового збору у розмірі 4082.03 грн.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 31.10.2019 № 8

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 31.10.2019 № 8

Стягнути на користь ТОВ " Харків -Еко" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 4082 (чотири тисячі вісімдесят дві ) грн.03 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі рішення виготовлено 17.02.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.