Справа № 480/3374/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. Справа № 480/3374/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представника позивача - Черненка Д.О.

представника відповідача - Сумцової С.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Кролевецьке лісомисливське господарство" (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати частково протиправним і частково скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області Державної фіскальної служби України від 22 серпня 2019 року № - частину грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 26315 грн., в т.ч. частину за основним платежем на суму 21052 грн. та частину за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 5263 грн. - про визначення ДП «Кролевецьке лісомисливське господарство» грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 31626,25 грн., з яких за основним платежем - 25301грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 6325,25грн., залишивши визнану підприємством суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 5311 грн. 25 коп., в тому числі: за основним платежем 4249 грн. та за фінансовими (штрафними) санкціями 1062,25 грн.

Відповідно до ухвали суду від 03.09.2019р. було відкрито провадження за даним адміністративним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб в судове засідання.

Враховуючи клопотання сторони відповідача , судом було замінено відповідача по справі - Головне управління ДФС у Сумській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Сумській області.

10.01.2020р. представником відповідача до суду було подано розрахунок нарахованих сум по основному платежу та по штрафним санкціям (а.с.230, І том). З урахуванням зазначеного розрахунку, представник позивача остаточно визначився з позовними вимогами та просив суд:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 22.08.2019 № в ч а с т и н і визначення ДП "Кролевецьке лісомисливське господарство" грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 27143,75 грн., в том числі: за основним платежем на суму 21715,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 5428,75 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, суперечать ст.2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов`язок по оплаті грошового зобов`язання на користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с.104-106, том І).

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, за що позивачу було донараховано податкові зобов`язання.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Як було встановлено під час розгляду справи, податковим органом було проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, за результатами якої складено акт перевірки від 25.07.2019 р. №859/18-28-14-01/00993001/66 (а.с.15--63, І том).

Як свідчить з Акту, під час проведення перевірки відповідачем, зокрема, було встановлено порушення вимог п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено протиправне заниження позивачем податку на додану вартість всього на суму 25964 грн.

Керуючись п.86.7 ст. 86 ПК України, підприємство 30.07.2019 року вих. № 01-14/963, також рекомендованим листом, надіслало відповідачу заперечення на частину Акту перевірки - в якому підприємство просило відповідача врахувати часткове визнання підприємством висновку заниження податку на додану вартість всього в сумі 4249 грн. В решті - на суму донарахованого ПДВ у розмірі 21715 грн. (25964 грн. - 4249 грн. = 21715 грн.) підприємство не погоджувалось з висновками податкового органу.

20.08.2019 року підприємство одержало від відповідача відповідь від 19.08.2019 року вих. №17167/10/18-28-14-01-12 на заперечення - в якої відповідач вважає, що заперечення не змінює висновків Акту перевірки.

В подальшому, 27.08.2019р. підприємство одержало податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019р. № (а.с.9, І том) в якому з урахуванням виявлених порушень п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 ПК України, підприємству було збільшено грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 25301грн., та нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 6325,25 грн.

У позовній заяві та в судовому засіданні представник позивача зазначає про те, що підприємство частково погоджується з висновками податкового органу щодо порушень, які було виявлено під час проведення перевірки. Так, позивач визнає порушення щодо ненарахування податкових зобов`язань (умовного продажу) при встановленні перевищення ліміту на телефонні розмови, при цьому телекомунікаційні послуги, які були раніше придбано та сума ПДВ була включена до складу податкового кредиту на загальну суму 4249 грн.

При цьому, позивач не погоджується з висновками податкового органу відносно правовідносин позивача з ФОП ОСОБА_1 та МПП "Фенікс", якими було здійснено ремонт зовнішньої каналізації житлового будинку ДП "Кролевецьке лісогосподарське господарство".

Так, при проведенні перевірки відповідачем було встановлено, що ДП "Кролевецьке лісомисливське господарство" має на балансі 3 (три) житлових будинки які обліковуються на рахунку 109 "інші основні засоби". Всі квартири, з а в и н я т к о м о д н іє ї, є приватизованими.

За наслідками перевірки відповідач дійшов висновку, що вищезазначені будинки не використовуються позивачем у господарській діяльності, квартири є приватизованими, відповідно, надані послуги ФОП ОСОБА_1 та МПП "Фенікс" (ремонт каналізації відповідних житлових будинків) для позивача є безоплатно наданими послугами.

Таким чином, на переконання податкового органу, підприємством занижено податкові зобовя"язання на загальну суму 21715 грн., в т.ч. за грудень 2016 р. на суму 14487грн., та за липень 2017 р. на суму 7228грн.

Зазначені висновки податкового органу викладено в Акті перевірки на стор.15-16 (а.с.29-30, І том).

За наслідками перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22 серпня 2019 року № , яким позивачу донараховано податкові зобов"язаня з податку на додану вартість за основним платежем - 25301грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 6325,25грн.

Частково не погоджуючись з зазначеним податковим повідомлення-рішенням позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про його оскарження в частині донарахованих зобов"язань з ПДВ по правовідносинам з ФОП ОСОБА_1 та МПП "Фенікс". Позивач просив суд врахувати, що згідно умов відповідних договорів ФОП ОСОБА_1 та МПП "Фенікс" здійснювався поточний ремонт зовнішньої каналізації житлових будинків підприємства так як підприємство має відповідну ліцензію серії АЕ №522123 на централізоване водопостачання, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 9288791. Згідно інформації Фонду Державного Майна України від 24.07.2018 року № 10-15-14786 з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо нерухомого майна, на балансі Державного підприємства «Кролевецьке лісомисливське господарство» житлові будинки в яких здійснювався ремонт каналізації знаходяться на балансі підприємства та їх співвласником є Держава Україна .

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Згідно матеріалів перевірки встановлено, що МПП "Фенікс" згідно Договору №268/2 від 01.12.2016р. було здійснено поточний ремонт зовнішньої каналізації житлового будинку ДП "Кролевецьке лісомисливське господарство", акт за грудень 2016р. від 28.12.2016р. на суму 72435 грн. Розрахунки здійснено у безготівковій формі у повному обсязі.

В бухгалтерському обліку господарська операція відображена наступним чином: Д-т 232 "Утримання будівель" К-т 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

За період, що перевірявся, ФОП ОСОБА_1 згідно договору №1/6 від 06.06.2017р. було здійснено поточний ремонт зовнішньої каналізації житлових бединків ДП "Кролевецьке лісомисливське господарство". Отримання послуг підтверджено актом за липень 2017 року від 06.07.2017р. на суму 36138грн. Розрахунки здійснено у безготівковій формі у повному обсязі.

В бухгалтерському обліку операція відображена наступним чином:

Д-т 232 "Утримання будівель" К-т 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

ДП "Кролевецьке лісомисливськае господарство" має на балансі 3 житлових будинки які обліковуються на рахунку 109 "Інші основні засоби".

В ході перевірки відповідач дійшов висновку, що житлові будинки не використовуються позивачем у господарській діяльності, оскільки майже всі квартири (окрім однієї квартири) приватизовані мешканцями. Отже, на переконання податкового органу, для позивача надані вказаними особами послуги фактично є безоплатно наданими послугами.

Зважаючи на викладені обставини податковий орган дійшов висновку про заниження позивачем податкових зобов"язань з податку на додану вартість.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Як свідчить з Акту перевірки (стор Акту 15 - а.с. 29, І том) відповідач посилаючись на положення п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України стверджує про - "заниження податкових зобов"язань внаслідок їх нанерахування на операції з безоплатно наданих послуг по ремонту каналізації житлових будинків". Крім цього, в Акті йдеться посилання податкового органу на положення п.185.1 ст.185 ПК УКраїни.

Слід зазначити, що згідно положень п.185.1 ст.185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України.

Пунктом 188.1 ст.188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Під час розгляду справи відповідачем не доведено правомірність застосування вищезазначених норм Податкового кодексу України, оскільки відповідачем не доведено факт безоплатно наданих послуг по ремонту каналізації житлових будинків.

Крім цього, суд вважає обґрунтованими посилання позивача на те, що відповідачем при проведенні перевірки не було враховано, що приватизованими є саме квартири, а не житлові будинки. Житлові будинки знаходяться на балансі підприємства, що не заперечується відповідачем та підтверджується висновками викладеними в Акті перевірки.

Крім цього, відповідачем не доведено та належним чином не обґрунтовано, що житлові будинки не використовуються в господарській діяльності підприємства. Так, в Акті перевірки відповідач підтверджує, що приватизованими є не всі квартири. Наявність хоча б однієї неприватизованої квартири, яка використовується як службове житло вже свідчить про використання в господарській діяльності принаймні одного житлового будинку (якого саме - в Акті перевірки не зазначається). Дана обставина також спростовує висновки відповідача про те, що житлові будинки (всі) не використовуються позивачем у господарській діяльності.

При цьому, враховуючи той факт, що орган одна квартира не є приватизованою, зважаючи на те, що житловий будинок знаходиться на балансі підприємства, перевіряючим не відображено та не встановлено (не виокремлено), яка саме сума все ж таки не є безоплатно наданої послуги для власника такої квартири. Будь-яких грунтовних пояснень з даного приводу відповідач не наводить.

Крім цього, матеріалами справи підтверджується те, що позивачем фізичним особам згідно укладених договорів надаються послуги із централізованого питного водопостачання та вигребу стоків. Дані послуги надаються фізичним особам. ФОП ОСОБА_2 та МПП "Фенікс" надавали послуги із ремонту вигрібної ями, яка також включається до послуги із вигребу стоків та включається у вартість тарифу на отримані послуги мешканцям будинку.

Безпідставними є також посилання відповідача в Акті перевірки на положення підпункту 14.1.13 пункту 14 статті 14 ПК України, якими передбачено поняття б е з о п л а т н о наданих товарів, робіт, послуг. Так, безоплатно наданими роботами (послугами) є: товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються без висування вимоги щодо компенсації їх вартості: в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Матеріалами справи підтверджується, що роботи по ремонту каналізації житлових будинків ДП «Кролевецьке лісомисливське господарство» виконані МПП «Фенікс» та ФОП ОСОБА_1 оплачені підприємством в повному обсязі, що підтверджує Відповідач в акті. Відповідно, роботи виконані ФОП ОСОБА_1 та МПП "Фенікс" не є безоплатно наданими в розумінні ст. 14 ПК України.

Отже виходячи з викладеного Відповідачем не обґрунтовано в чому саме полягає порушення податкового законодавства з боку ДП «Кролевецьке лісомисливське господарство». Відповідно, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність винесених податкових повідомлень-рішень, обов`язок доведення на якого покладено в силу ч. 2 ст. 77 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги визнаються правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 22.08.2019 № в частині визначення Державньому підприємству "Кролевецьке лісомисливське господарство" (41300, Сумська область, м. Кролевець, вул. Ранкова, 21, ) грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 27143,75 грн., в том числі: за основним платежем на суму 21715,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 5428,75 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 03.02.2020 року.

Суддя О.М. Кунець