Справа № 520/13680/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 лютого 2020 р. № 520/13680/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування вимоги,

встановив

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС України у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 18 листопада 2019 року № Ф - ф-64-у , зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в сумі 20 414,66 гривень фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки), яку винесено Головним управлінням ДПС у Харківській області, є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 17.12.2019 відкрито провадження по справі відповідно до ст. 257 КАС України.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, у якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», станом на 27.12.2019 в інтегрованій картці позивача обліковувався борг (недоїмка) по ЄСВ у сумі 20414.66 грн., яка складається з штрафної санкції та пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 13.05.2019 № ЄВ 02235406 за період з 19.02.2013 по 10.05.2019 на суму 17660.48 грн., (частково погашено 1892.42 грн.) та нарахування єдиного внеску за ІІІ квартал 2019 у розмірі 2754.18 грн., на підставі чого було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи суд встановив наступні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації набув статусу суб`єкта господарювання фізичної особи, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ. Основним видом діяльності позивача є ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення (КВЕД 95.21)

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

За змістом частини 1 статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску, зокрема, є: - фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); - фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області як платник єдиного податку, що підтверджується копією витягу з реєстру платників єдиного податку від 10.06.2015 № 295.

Отже, позивач є платником ЄСВ та з урахуванням положень пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац 3 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI).

Функція адміністрування єдиного внеску була покладена на Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політики починаючи з 01.10.2013 з набранням чинності Закону України від 04.07.2013 №404-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи».

24.01.2019 позивачем подано до ГУ ДФС податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік, відповідно до якої загальна сума доходу за звітний період склала 60 тис. грн. Крім того позивачем подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форми Д5 (річна) згідно якої сума чистого доходу за 2018 склала 44676.00 грн., в тому числі сума доходу на який нараховується єдиний внесок склала 44676.00 грн., сума нарахованого внеску склала 9828.72 грн.

Згідно долучених до матеріалів справи квитанцій (а.с.15-24) позивачем сплачено ЄСВ у 2018 році у розмірі 8551.00 грн., у 2019 році відповідно 10520.00 грн.

Як слідує з матеріалів справи, 13.05.2019 ГУ ДФС у Харківській області відносно позивача винесено рішення №ЄВ 02235406 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в тому числі штраф у розмірі 6682.92 грн., з них : 1718.74 грн. за період з 19.02.2013 по 31.12.2014; 5164.18 грн. за період з 01.01.2015 по 10.05.2019; та пеня у розмірі 12669.98 грн.

Вказане рішення направлялося на адресу позивача, згідно адреси, вказаної в витязі з ЄДРПОУ проте позивачем не отримано, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с.41).

Судовим розглядом встановлено, що підставою для винесення відповідачем вказаного рішення від 13.05.2019 №ЄВ 02235406 слугувала несвоєчасна сплата позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за попередні період.

Доказів оскарження у встановленому законодавством порядку рішення від 13.05.2019 № ЄВ02235406, як і доказів сплати позивачем у добровільному порядку визначених контролюючим органом грошових зобов`язань матеріали справи не містять.

За змістом положень статті 25 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій). Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Внаслідок несплати позивачем суми штрафів та пені, які визначені рішенням від 13.05.2019 № ЄВ02235406 відповідачем 18.11.2019 сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) по сплаті ЄСВ № ф-64-у, згідно якої до сплати визначено 20414.66 грн., в тому числі недоїмка 2754.18 грн., штраф 4990.50 грн. ( з урахуванням часткової сплати 1892.42 грн.) та пеня у сумі 12669.98 грн.

У позові позивач наполягає на своєчасності сплати єдиного внеску за 2018 та 2019 роки на підтвердження чого надає квитанції (а.с.15-24).

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до частини 6 статті 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

За даними інтегрованої картки платника по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (єдиний внесок) суми сплаченого позивачем єдиного внеску зараховувалися на погашення недоїмки у порядку черговості її виникнення.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.4 р.6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Обставини справи свідчать, що обчислення єдиного внеску, штрафних санкцій та пені здійснено контролюючим органом на підставі поданих позивачем до органів доходів і зборів звітів, даних з інформаційної системи органу доходів і зборів, що спростовує доводи позивача про те, що донарахування єдиного внеску відбулось без документального підтвердження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, то в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зоркіна Ю.В.