Справа № 540/2071/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2071/19
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

суддів Джабурія О.В., Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі утриманих профспілкових внесків.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував несплатою відповідачем спірних коштів у добровільному порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні даного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на виконання рішення Вищого адміністративного суду України від 30.06.2009, наказом ДПА у Херсонській області від 29.10.2009 №404-о «Про звільнення та поновлення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника начальника державної податкової інспекції у Генічеському районі, поновивши з 30.10.2009 на посаді першого заступника начальника Генічеської МДПІ.

Наказом ДПА у Херсонській області від 03.11.2009 ОСОБА_1 призначено в порядку переведення на посаду першого заступника начальника Генічеської ДПІ у Генічеському районі, звільнивши з посади першого заступника начальника Генічеської МДПІ.

На підставі наказу ДПА у Херсонській області від 27.11.2009 №452-о, ОСОБА_1 з 14.12.2009 звільнено з посади першого заступника начальника ДПІ у Генічеському районі.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 23.03.2010 у справі №2-а-144/10/2170 позивачу відмовлено у задоволенні позовних про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення №452-о від 27.11.2009, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2010, скасовано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.03.2010 у справі №2-а-144/10/2170 та ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2010, наказом ДПА у Херсонській області від 09.07.2009 №261-о ОСОБА_1 було поновлено на посаді першого заступника начальника ДПІ у Генічеському районі та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 14065,41 грн.

Отже, з 15.12.2009 по 08.07.2010 ОСОБА_1 знаходився у вимушеному прогулі.

Апелянт вважає, що з 03.11.2009 по 15.12.2010, в порушення вимог ст.7, ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» №1045-ХIV від 15.09.1999, із змінами та доповненнями, незаконно та безпідставно відповідач утримав членські профспілкові внески з його заробітної плати.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному громадянину право заробляти собі на життя працею та отримувати за це винагороду у вигляді заробітної плати, не нижчої від визначеної законом.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 243 КЗпП України відповідно до Конституції України та Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати професійні спілки з метою представництва, здійснення і захисту своїх трудових та соціально-економічних прав та інтересів, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі професійних спілок.

Відповідно до абз.3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" від 15.09.1999 р. №1045-ХІV первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

Відповідно до ст. 14 Закону № 1045-XIV профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів. Статути (положення) профспілок приймаються з`їздами, конференціями, установчими або загальними зборами членів профспілки відповідного рівня і не повинні суперечити законодавству України.

За наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів. (ст. 42 Закону № 1045-XIVта ст. 249 КЗпП України)

Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення позивача до суду є його не погодження з фактом утримання Генічеською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області у період з 03.11.2009 по 15.12.2010 заробітної плати профспілкових внесків, оскільки, за позицією ОСОБА_1 , він не писав заяв про вступ до профспілкової організації та утримання з нього профспілкових внесків.

Перевіряючи вказані доводи позивача на предмет їх відповідності фактичним обставинам, суд вказує наступне.

Згідно абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 1045-XIV член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.

Згідно ч. 1-3 ст. 7 вказаного Закону членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі. Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. Ніхто не може бути примушений вступати або не вступати до профспілки.

Умови і порядок прийняття у члени Профспілки визначені розділом 3 Статуту, відповідно до пункту 3.1. якого членом профспілки може бути кожний працюючий в органах державної податкової служби, який визнає Статут та сплачує членські внески.

Згідно п. 3.2 Статуту членство у профспілці є добровільним. Прийом у члени профспілки здійснюється в індивідуальному порядку за особистою заявою того, хто вступає, оформлюється рішенням зборів або профспілкового комітету первинної організації профспілки. Члени профспілки перебувають на обліку в профспілковій організації за місцем роботи.

Аналіз змісту вказаних норм законодавства та Статуту Профспілки дає суду підстави вважати, що членами первинної профспілкової організації Генічеської ОДПІ у Херсонській області є особи, які працюють у вказаному органі та з заробітної плати яких роботодавцем утримуються профспілкові членські внески, а Профспілка, в свою чергу, здійснює представництво та захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки, надає їм матеріальну, благодійну допомогу.

Як вбачається з наданих відповідачем до матеріалів справи документів, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.12.2009 по 08.07.2010 перебував у вимушеному прогулі.

Також, відповідно до даних розрахункового листка ОСОБА_1 за липень 2010 року та розрахунково платіжних відомостей по підприємству з нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_1 за серпень - грудень 2010 рік, профспілкові членські внески з позивача не утримувались.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3.3 Статуту право на членство у Профспілці зберігається за умови сплати членських внесків, серед іншого, за особами, які звільнені з роботи у зв`язку із скороченням штатів, припиненням підприємства, установи, організації, на період збереження за ними середньомісячного заробітку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

В матеріалах справи наявна довідка, що за спірний період спірні внески з заробітної плати позивача не утримувались.

Позивач не заявляв про фальсифікацію доказів відповідача. Отже, будь-яких підстав для висновку про неправильність рішення суду 1-ї інстанції не мається.

Враховуючи вищенаведене та оскільки судом встановлено, з наданих представником відповідача доказів те, що із заробітної плати ОСОБА_1 у період з 03.11.2009 по 15.12.2010, відповідачем не стягувалися профспілкові внески, у задоволенні позову слід відмовити.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі утриманих профспілкових внесків залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: О.В. Джабурія

К.В. Кравченко