Справа № 952/986/19
Суддя: Яценко Є. І.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 952/986/19
Номер провадження 2-а/952/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.20 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Яценка Є.І.,

при секретарі - Оданець С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка Харківської області справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Руслана Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 348424 від 14.12.2019, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 348424 від 14.12.2019.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Руслана Вікторовича від 14.12.2019 року ДП18 № 348424 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що 14.12.2019 року о 12 годині 56 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом поза межами населених пунктів без ввімкнених денних ходових вогнів, або ближнього світла фар при зміні напрямку, а саме під час зупинку транспортного засобу ( повертаючи праворуч на узбіччя), чим порушив п. 9.8 ПДР України.

З вказаною постановою ОСОБА_1 не може погодитись, оскільки інспектор при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив всі обставини справи. Останній в позові зазначив, що він керував транспортним засобом поза межами населених пунктів без ввімкнених денних ходових вогнів, або ближнього світла фар при зміні напрямку, а саме під час зупинку транспортного засобу ( повертаючи праворуч на узбіччя), чим порушив п. 9.8 ПДР України. ОСОБА_1 не погодився з інспектором поліції та відповідно до вимог ст. 251 КУпАП захотів ознайомитися з доказами вчинення ним даного правопорушення, на що інспектор не надав жодних доказів вчинення ним правопорушення. Зазначений у постанові відеозапис взагалі не був пред`явлений, а тому незрозуміло чи дійсно зафіксований факт скоєння ним правопорушення, та відразу виніс відносно позивача оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, яка на його думку є абсолютно безпідставною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

До суду надійшла заява від відповідача інспектора СРПП Красноградського ВП ГУНП Лобатенко Р.В. в якій він просив суд в зв`язку з виконанням службових обов`язків призначити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 348424 від 14.12.2019 на один з наступних днів, а саме: 06.02.2020, 12.02.2020, 18.02.2020, 21.02.2020, 24.02.2020, 27.02.2020. У призначений судом день розгляд справи на 12.02.2020 року відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Суд, вислухавши позивача, який не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Руслана Вікторовича від 14.12.2019 ДП18 № 348424 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 14.12.2019 о 12 годині 56 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом поза межами населених пунктів без ввімкнених денних ходових вогнів, або ближнього світла фар при зміні напрямку, а саме під час зупинку транспортного засобу ( повертаючи праворуч на узбіччя), чим порушив п. 9.8 ПДР України.

Відповідно до абз.2 п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:

а) у колоні;

б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком назустріч загальному потоку транспортних засобів;

в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;

г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;

ґ) на транспортному засобі, що буксирує;

д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а). перед зупинкою ;

б). перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Тобто при зміні напрямку водій повинен увімкнути світлові сигнали покажчика повороту, а не денні ходові вогні чи ближнє світло фар, як зазначив інспектор у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 № 348424 від 14.12.2019 відносно позивача ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 122 КупАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа подлягає розгляду, хто притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи із вищезазначених норм КУпАП, працівник поліції повинен був з`ясувати і розглянути в сукупності всі докази у справі, повинен надати їм відповідну оцінку або спростувати, керуючись ст.ст. 245,252 КУпАП.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач не визнав свою вину в інкримінованому правопорушенні, однак інспектор поліції, приймаючи рішення про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, не врахував вищевказані вимоги закону та не навів доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою даного адміністративного правопорушення, не роз`яснив жодних прав і обов`язків.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На підставі закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у встановленому законом порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови поліцейського, належних та допустимих доказів щодо наявності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, не містять.

Таким чином суд вважає, що наданими матеріалами не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, доказів, які б спростовували позицію позивача і підтверджували правомірність винесеної постанови відповідачем у встановлений строк суду не надано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5,9,72,77,90,242-246,250,286,295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Руслана Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення ДП18 № 348424 від 14.12.2019 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Руслана Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 348424 від 14.12.2019 року за ч.2 ст. 122 КУпАП, винесену відносно ОСОБА_1 .

Адміністративне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко