Справа № 420/7594/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7594/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 грудня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку та виплаті основної державної пенсії на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статусу та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80 %, як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80 %, як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності починаючи з 25 квітня 2019 року. Також у позовній заяві позивач просив звернути рішення до негайного виконання та встановити судовий контроль за виконанням рішення.

Ухвалою від 18 грудня 2019 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.12.2019 року вих. №3282/К-11 позивачу протиправно відмовлено у перерахунку встановленої Законом пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, позивач зазначив, що у 1986 році був призваний на спеціальні збори військовим комісаріатом та направлений до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації для виконання особливо важливого Урядового завдання з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та внаслідок захворювання, отриманих під час виконання військового обов`язку, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС став інвалідом 1 групи з 80% втратою працездатності встановленого безстроково.

Позивач вважає, що має статус військовослужбовця відповідно до норм Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відповідно до ч. 3 ст. 59 зазначеного Закону за своїм бажанням має право на перерахунок пенсії виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

До суду 03 січня 2020 року (вхід. № 422/20) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що постановою КМУ від 26.06.2019 року №543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено відповідні зміни до постанови Кабінету Міністрів від 13.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі яких управлінням здійснено перерахунок пенсії з 01.07.2019 року, таким чином, оскільки до 01.07.2019 року не існувало відповідних законодавчих норм щодо порядку перерахунку пенсій, дії відповідача є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивачем, в свою чергу, надано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач не подав до суду заперечення на відповідь на відзив.

На відкрите судове засідання 13 лютого 2020 року позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить розписка, до суду 16 січня 2020 року надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач на відкрите судове засідання також не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 13 лютого 2020 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 (а.с.12-13).

Згідно з посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю 1 групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни- інвалідів війни (а.с.14).

Також, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 (а.с.15).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач в період з 06 травня по 17 липня 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі пожежного підрозділу та підрозділу для проведення дезактивації військової частини НОМЕР_5 , що підтверджується довідкою військової частини 44316 від 29 січня 1992 року вих. №92 (а.с.18). Даний факт підтверджений також записом у військовому квитку позивача (а.с.19).

Відповідно до експертного висновку Обласної спеціалізованої БКК для встановлення осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС №65-Л від 28.02.1992 року, ОСОБА_1 отримав захворювання, пов`язані з роботами ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.17).

Також, матеріалами справи підтверджено, що 16.09.2013 року, відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у надання медичної та соціальної допомоги серії 10 ААА №248263, ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 80 % (а.с.16).

Суд встановив, що 28 листопада 2019 року позивач звернувся із заявою до ГУПФУ в Одеській області (вхід. №3282/к-11), в якій просив провести перерахунок позивачу відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(ІІ)/2019 (а.с.20).

ГУПФУ в Одеській області листом від 12.12.2019 року вих. №3282/к-11 повідомило ОСОБА_1 про те, що пенсія позивача перерахована при страховому стажі 28 років 11 місяців та середньомісячному заробітку 11765, 21 грн. та її розмір на 01.12.2019 року становить 11 021, 37 грн., що відповідає вимогам чинного законодавства України (а.с.21).

Не погодившись з вказаним перерахунком пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Судом досліджена належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 59 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Згідно з вимогами частини 2 статті 59 Закону №796-XII, військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Частиною 3 статті 59 Закону №796-XII у редакції, чинній до 01.10.2017 року визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Таким чином, частиною 3 статті 59 Закону №796-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2017 року, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" статтю 59 Закону №796-ХІІ викладено в наступній редакції: "Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Закон №2148-VIII в частині внесених змін згідно Прикінцевих та перехідних положень набрав чинності 01.10.2017 року.

Тобто Законом №2148-VIII розширено перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а саме: 1) особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань; 2) особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.

Отже, виходячи з аналізу вказаних правових норм, вбачається, що з 01.10.2017 року право на перерахунок пенсії по інвалідності на підставі статті 59 Закону №796-ХІІ з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, мають особи наступної категорії:

- особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань;

- особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.

Статтею 10 Закону №796-ХІІ передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до примітки до вказаної статті Закону, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Отже, в розумінні вказаної статті Закону, військовозобов`язані, призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є військовослужбовцями та прирівнюються до осіб, які перебувають на дійсній строковій військовій службі.

Так, позивач зазначив, що був призваний на військові збори військовим комісаріатом та направлений до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації для виконання особливо важливого Урядового завдання з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та відповідно до довідки військової частини від 29 січня 1992 року вих. №92, позивач у період з 06 травня по 17 липня 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в складі пожежного підрозділу та підрозділу з дезактивації військової частини 44316, отримав дозу наружного опромінення 23, 2 БЕР, внутрішнє опромінення не зафіксовано.

Даний факт підтверджений також записом у військовому квитку позивача (а.с.19).

Таким чином, факт перебування позивача у ліквідації аварії на ЧАЕС документально підтверджений.

Беручи до уваги той факт, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, будучи військовослужбовцем, призваним на військові збори, до нього застосовуються положення частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Згідно з нормами частини 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи», пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням осіб, які брaли учaсть у ліквідaції нaслідків Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25.04.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що частиною 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» передбачено право на призначення та виплату пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, в тому числі військовослужбовцям, а не виключно військовослужбовцям строкової служби.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивач має право за його бажанням на пенсію у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Матеріалами справи підтверджено, що 28 листопада 2019 року позивач звернувся із заявою до ГУПФУ в Одеській області (вхід. №3282/к-11), в якій просив провести перерахунок позивачу відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(ІІ)/2019 (а.с.20).

Однак, ГУПФУ в Одеській області листом від 12.12.2019 року вих. №3282/к-11 повідомило ОСОБА_1 про те, що пенсія позивача перерахована при страховому стажі 28 років 11 місяців та середньомісячному заробітку 11765, 21 грн. та її розмір на 01.12.2019 року становить 11 021, 37 грн., що відповідає вимогам чинного законодавства України (а.с.21), що фактично можна розцінювати допущеною відповідачем бездіяльністю у не проведенні перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку та виплаті основної державної пенсії на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статусу та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80 %, як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності є обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у нездійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 за його заявою від 28 листопада 2019 року пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статусу та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 25 квітня 2019 року відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, суд зазначає, що вказана позовна вимога підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Пунктом 9.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, що кореспондується із статтею 59 Закону.

Отже, здійснення перерахунку пенсії позивача, зокрема з пенсії по інвалідності на пенсію як військовослужбовцю за частиною 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що й є предметом даного адміністративного спору, здійснюється за умови волевиявлення особи.

Як вже було зазначено, позивач 28 листопада 2019 року звернувся із заявою до ГУПФУ в Одеській області (вхід. №3282/к-11), в якій просив провести перерахунок позивачу відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(ІІ)/2019 (а.с.20).

А отже, у відповідача виник обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача за його бажанням саме з 28 листопада 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати відповідно до ч.3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виникло у позивача з 28.11.2019 року, з дати звернення до пенсійного органу з відповідною заявою.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за його заявою від 28 листопада 2019 року пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статусу та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80% з 28 листопада 2019 року, з урахуванням здійснених виплат.

У свою чергу, суд доходить висновку, що безпідставні позовні вимоги щодо здійснення перерахунку та виплати вказаної пенсії з 25 квітня 2019 року, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

У позовній заяві позивач просить допустити судове рішення до негайного виконання.

Розглянувши це клопотання, суд доходить такого висновку.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Враховуючи те, що рішенням суду лише задоволено позовні вимоги про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, суд вважає, що клопотання позивача допустити рішення до негайного виконання є передчасним та не підлягає задоволенню, оскільки перерахунок пенсії ще не проведено та сума стягнення не визначена.

В той же час, суд вважає, що оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення належить негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України.

Також у прохальній частини позову позивач просить зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення після набрання законної сили.

Щодо зазначеного клопотання, суд вважає необхідним зазначити таке.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Між тим, оцінюючи всі докази у справі у сукупності та кожний окремо, приймаючи до уваги значимість виконання цього судового рішення для позивача, суд вважає необхідним задовольнити клопотання позивача та встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання цього судового рішення 30 днів з дати набуття законної сили цього судового рішення.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, керуючись приписами ст. 139 КАС України, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) у нездійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за його заявою від 28 листопада 2019 року пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статусу та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за його заявою від 28 листопада 2019 року пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статусу та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80% з 28 листопада 2019 року, з урахуванням здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення пенсії за один місяць підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) подати до суду протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.