Справа № 280/4477/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 280/4477/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2019 року (суддя Кисіль Р.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у вересні 2019 року звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради щодо проведення перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за 2018-2019 роки та стягнення сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з 01.11.2018 по 31.03.2019; скасувати рішення, оформлене повідомленням № 04/01-21/7024 від 07.08.2019, про перерахування, повернення та припинення надання ОСОБА_1 раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.10.2018 по 30.04.2019.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради щодо складання та надіслання ОСОБА_1 повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій житловій субсидії № 04/01-21/7024 від 07.08.2019.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 24 жовтня 2018 року звернулася до Управління соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради з заявою про призначення житлової субсидії.

Одночасно ОСОБА_1 було подано Декларацію про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій зазначила осіб, що входять до складу домогосподарства: ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (чоловік), ОСОБА_5 (батько).

У розділі V «Інформація щодо придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тисяч гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» ОСОБА_1 зазначила про відсутність такої інформації.

Згідно з рішеннями Управління соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради ОСОБА_1 призначено житлову субсидію з жовтня 2018 року у розмірі 0 грн., з листопада 2018 року по березень 2019 року у сумі 840,73 грн. Рішенням відповідача від 11.04.2019 призначену ОСОБА_1 житлову субсидію з 01.04.2019 по 30.04.2019 відмінено з квітня 2019 року за результатом верифікації у зв`язку з несплатою єдиного соціального внеску.

У серпні 2019 року відповідачем на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій житловій субсидії № 04/01-21-7024 від 07.08.2019, в якому зазначено, що в результаті проведеної перевірки встановлено надання ОСОБА_1 недостовірної інформації в Декларації про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, а саме, приховано факт придбання ОСОБА_4 квартири на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2017 вартістю понад 50 тис. грн., що свідчить про відсутність у заявника права на отримання житлової субсидії за період з 01.10.2018 по 30.04.2019. Сума переплачених коштів складає 4203,65 грн. Запропоновано у добровільному порядку повернути переплачені кошти. У разі несплати вказаних коштів, Управління соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради звернеться до суду щодо їх примусового стягнення.

Вважаючи такі дії та повідомлення протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині, що оскаржена в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 329 від 27.04.2018) право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до пункту 3 Положення призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Пунктом 22 Положення встановлено, що за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг, зокрема, у разі, коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії.

Відповідно до п. 2 Порядку повернення коштів, надмірно виплачених за призначеними субсидіями, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України № 39/283/90/5 від 29 грудня 1997 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 грудня 1997 року за № 634/2438 2, в разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів (додаток 1); подають позовні заяви до суду (додаток 2) про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що приписами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що ключовою складовою справи адміністративної юрисдикції є публічно-правовий характер спірних правовідносин, тобто внаслідок допущення бездіяльності, вчинення дій або прийняття рішення суб`єктом владних повноважень має відбутися порушення прав та інтересів особи в сфері публічних правовідносин.

Статтею 5 КАС України гарантовано кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23.01.2019 у справі № 750/10172/17 дійшла правового висновку, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.

Колегія суддів зазначає, що повноваження відповідача у спірних правовідносинах обмежуються лише складенням та надісланням повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій житловій субсидії. Вказані кошти не можуть бути примусово відшкодовані на підставі повідомлення відповідача, оскільки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, права позивача в даній справі не можуть бути порушені внаслідок дій відповідача щодо складання та направлення оскаржуваного повідомлення, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування в оскаржуваній частині.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому не перевіряється судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2019 року в адміністративній справі № 280/4477/19 скасувати в частині задоволених позовних вимог.

У задоволені позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради щодо складання та надіслання ОСОБА_1 повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій житловій субсидії № 04/01-21/7024 від 07.08.2019 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 17 лютого 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 17 лютого 2020 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова