Справа № 201/1035/19(2-а/175/23/19)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2020 року м.Дніпросправа № 201/1035/19 2-а/175/23/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року у справі №201/1035/19(2-а/175/23/19) (суддя Озерянська Ж.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Сови Віталія Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Сови Віталія Віталійовича (далі відповідач) при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії АР №783511 від 16.01.2019р.;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №783511 від 16.01.2019р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанову інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Сови Віталія Віталійовича серії АР №783511 від 16.01.2019р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Провадження в адміністративній справі закрито. У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 16 січня 2019 року інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Совою В.В. відносно позивача винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №783511 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.10).

Підставою для винесення оскарженої постанови стало те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Хюндай» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та не пред`явив на вимогу, чим порушив п.2.1(ґ) ПДР України.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи із наступного.

Позивачем заперечувався факт вчиненого правопорушення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.126 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (п.2.1 (ґ) ПДР).

До того ж, п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі, особа яка керує ним, зобов`язана мати страховий поліс (сертифікат).

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Дослідивши матеріали справи, а саме, копію постанови серії АР №783511 від 16 січня 2019 року, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт здійснення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки окрім оскарженої постанови, інших доказів, які могли б підтвердити факт вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не надано.

В той же час, в матеріалах справи наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ/7149207, строк дії якого становить з 21.04.2018 року по 20.04.2019 року. Страхувальником є ОСОБА_1 , забезпечений транспортний засіб Hyundai і30, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.12-15).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами правомірність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови та, як наслідок, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року у справі № 201/1035/19(2-а/175/23/19) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак