Справа № 260/1828/19
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року м. Ужгород№ 260/1828/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - Бобаль І.І.,

відповідача: представник - не з`явився,

3-я особа: представник - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародних Банк" про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародних Банк", в якому просить: 1) визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольги Леонідівни від 28.11.2019 року у виконавчому провадженні ВП №60739915, яке відкрито при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №27599 від 18.11.2019 р.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 листопада 2019 року приватним нотаріусом виконавчого округу міста Києва відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, щодо стягнення з неї на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк" заборгованості. Вказану постанову вважає протиправною, оскільки при її винесенні приватним виконавцем було порушено законодавчі норми в частині місця здійснення виконавчих дій. Так, приватний виконавець Юхименко О.Л. має право здійснювати свою діяльність на території округу міста Києва. Однак місцем її проживання є м. Свалява, про що було відомо відповідачу, жодного майна на території м. Києва вона не має, грошові кошти на карткових рахунках, відкритих у банківських установах, розміщених у м. Києві, у неї відсутні. Вважає, що місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого відповідач може здійснювати діяльність, тому оскаржена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 р. замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародних Банк" (місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ - 14282829) на правонаступника - Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародних Банк" (місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ - 14282829).

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином проінформований про дату, час та місце судового розгляду.

Представник 3-ї особи в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином ознайомлений з датою та місцем проведення судового розгляду. Окрім того, своїх письмових пояснень щодо позову 3-я особа не надала.

21 січня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 17.01.2020 р., відповідно до якого у задоволенні позову просить відмовити з підстав його необґрунтованості. Так, зокрема, зазначила, що згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника за вибором стягувача. Грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні ст. 190 Цивільного кодексу України. Під час звернення до приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення стягувачем було зазначено місце знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку у валюті гривні, відкритого в АТ «Перший Український Міжнародних банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4. Оскільки ОСОБА_1 є власником вказаного карткового рахунку та наявних на ньому коштів, що перебуває в м. Києві, вважає, що відповідач мав право приймати поданий виконавчий документ до свого виконання.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний банк" (далі - АТ "Перший Український Міжнародний банк") заборгованість за кредитним договором №901 від 27.07.2018 р. у розмірі 95649,71 грн. (арк. спр. 50 - 51).

Згідно ст. 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

27 листопада 2019 року АТ "Перший Український Міжнародний банк" направив приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Юхименко Ользі Леонідівні (далі - приватний виконавець Юхименко О.Л.) заяву про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., №27599 від 18.11.2019 р. про стягнення із боржника, якою є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 96149,71 грн. Окрім того, просив звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місце проживання боржника (арк. спр. 47).

28 листопада 2019 року приватним виконавцем Юхименко О.Л. у зв`язку з надходженням заяви АТ "Перший Український Міжнародний банк" про примусове виконання рішення відкрито виконавче провадження ВП №60739915 з виконання виконавчого напису №27599, виданого 18.11.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Перший Український Міжнародний банк" заборгованості в розмірі 96149,71 грн. (арк. спр. 55 - 56).

Вважаючи таку постанову приватного виконавця Юхименко О.Л. протиправною, оскільки така прийнята приватним виконавцем з порушенням правил підвідомчості, з метою захисту своїх прав ОСОБА_1 звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон №1404).

Нормами ч. 1 ст. 5 Закону №1404 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016 р. (далі - Закон №1403).

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Закону №1403 є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріуса.

Вимоги до виконавчого документа встановлені нормами ч. 1 ст. 4 Закону №1404.

За приписами п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону №1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з надходженням заяви про примусове виконання рішення - виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем Юхеменко О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28 листопада 2019 року ВП №60739915.

Протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження позивач обґрунтовує порушенням територіальної підвідомчості виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса у зв`язку з тим, що боржник будь-якого майна на території виконавчого округу м. Києва, на якій має право здійснювати свою діяльність відповідач, не має, грошові кошти на рахунках в банківських установах, розміщених у м. Києві, у неї відсутні.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Поняття «виконавчих округів та територіальних меж діяльності приватного виконавця» регулюються нормами ст. 25 Закону №1403. Так, положеннями зазначеної статті передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

З Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що виконавчим округом приватного виконавця Юхименок О.Л. є м. Київ.

Таким чином, для правильного вирішення даної адміністративної справи суд має встановити місце виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №27599 від 18.11.2019 р.

Нормами ч. 2 ст. 24 Закону №1404 встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Отже, законодавчими нормами, що регулюють порядок примусового виконання рішень, передбачена можливість вибору місця виконання рішення як за місцем проживання боржника, так і за місцезнаходженням його майна.

Боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (про що зазначено в заяві про примусове виконання рішення та підтверджується відомостями паспорта громадянина України ОСОБА_1 ).

Таким чином, при відкритті виконавчого провадження вказана інформація про місце проживання була відома відповідачу.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи заяви АТ "Перший Український Міжнародний банк" про примусове виконання рішення, стягувач просить відкрити виконавче провадження за місцезнаходженням майна боржника, а саме, грошових коштів у формі карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Перший Український Міжнародний банк", що розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження наявності в ОСОБА_1 коштів на зазначеному рахунку в АТ "Перший Український Міжнародний банк" стягувачем при зверненні до приватного виконавця надано не було.

Суд не бере до уваги посилання відповідача в обґрунтування наявності в ОСОБА_1 на території виконавчого округу м. Києва майна у формі грошових коштів на картковому рахунку на довідку АТ "Перший Український Міжнародний банк", оскільки така підтверджує виключно наявність у позивача відкритого карткового рахунку в зазначеній банківській установі, однак не про наявність коштів на такому.

Відомості про наявне у позивача майно у м. Києві в матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає, що закон встановлює обов`язок виконавця перед відкриттям виконавчого провадження перевірити, в тому числі, підвідомчість виконавчого листа, надісланого для примусового виконання. Пред`явлення такого не за місцем виконання або не за підвідомчістю є безумовною підставою для повернення такого стягувачу.

Тому суд вважає, що при винесені оскарженої постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець Юхименко О.Л., виконавчим округом якої є м. Київ, не перевірила підвідомчість надісланого виконавчого документа, а відкрила виконавче провадження виключно на підставі нічим не підтвердженого твердження стягувача про наявність в ОСОБА_1 майна на території м. Києва у формі відкритого карткового рахунку в АТ "Перший Український Міжнародний банк".

Суд не заперечує право приватного виконавця відкрити виконавче провадження за вибором стягувача, в тому числі, за місцем знаходження майна боржника. Разом з тим, вважає, що таке не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки наявність майна в ОСОБА_1 у виконавчому окрузі, в якому має право здійснювати виконавчі дії приватний виконавець Юхименко О.Л., під час розгляду даної справи підтверджено не було.

Визначення поняттю «майно» надано ст. 190 Цивільного кодексу України, відповідно до якого таким є окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Ч. 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-III від 05.04.2001 р. передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно ч. 6.1, 6.2 ст. 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Таким чином, суд вважає, що грошові кошти у безготівковій формі являються майном в розумінні законодавства у разі, якщо вони існують у формі записів на рахунках у банках. Сам по собі відкритий рахунок в банківській установі не є майном.

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Разом з тим, навіть факт відкритого карткового рахунку в АТ "Перший Український Міжнародний банк", місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявність на такому картковому рахунку грошових коштів.

Суд зазначає, що безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності, що передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Однак визначальним при цьому є саме наявність безготівкових коштів на рахунках в банку, а не тільки сам факт відкриття такого рахунку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що постанова приватного виконавця Юхименко О.Л. про відкриття виконавчого провадження №60739915 від 28.11.2019 р. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) до Приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни (місцезнаходження: вул. Окіпної Раїси, буд. 4-а, офіс 35-Б, м. Київ, 02002), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародних Банк" (місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ - 14282829) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольги Леонідівни від 28.11.2019 року у виконавчому провадженні ВП №60739915, яке відкрито при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №27599 від 18.11.2019 р.

3. Стягнути з Приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) 961 грн. 49 коп. (Дев`ятсот шістдесят одна грн. 49 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяР.О. Ващилін