Справа № 420/4793/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4793/19
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

суддів Джабурія О.В., Кравченка К.В.

при секретарі Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мілбет» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мілбет» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальності «Мілбет» звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 07.06.2019 № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 337254 грн, та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 84314 грн.

Свої позовні вимоги ТОВ «Мілбет» обґрунтувало незаконністю спірного рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні даного позову.

В апеляційній скарзі ТОВ «Мілбет» просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Мілбет» з питань повноти обчислення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2017-2018 рр., за результатами якої складено акт від 10.05.2019 № 000272/15-32-14-04-39086284.

Перевіркою встановлено порушення пп. 266.1.1 п.266.1, пп. 266.2.1 п.266.2, пп. 266.3.1, пп. 266.3.3 п.266.3 ст. 266 ПК України, внаслідок чого занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 337 254 грн, у тому числі у розрізі податкових періодів: за 2017 рік - 155 888 грн; за 2018 рік - 181 366 грн; п.121.1 ст. 121 ПК України.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.06.2019р. №, яким ТОВ «Мілбет» збільшено грошове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 337254 грн, та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 84314 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначене податкове повідомлення-рішення обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно акту від 10.05.2019 № 000272/15-32-14-04-39086284 в ході перевірки на адресу ТОВ «Мілбет» надано запит від 25.04.2019 щодо надання завірених копій договорів, угод, контрактів, пояснення щодо належності підприємства до категорії промислових підприємств, правовстановлюючих документів щодо отриманого у власність цілісного майнового комплексу будівель та споруд вин заводу загальною площею 5 229,8 кв. м, який розташованого за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Мар`янівка, вул. Леніна, 12Б.

Відповідь та первинні документи ТОВ «Мілбет» на запит від 25.04.2019 не надало, у зв`язку із чим складено акт ненадання документів від 25.04.2019 № 426/15-32-14-04/39086284.

У період з 01.01.2017 по 31.12.2018 ТОВ «Мілбет» було платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податок нараховувався та сплачувався за місцезнаходженням об`єктів оподаткування, а саме подавались податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до Чорноморської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Овідіопольске відділення).

За результатами проведеного моніторингу даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформації Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відділом адміністрування податків і зборів з юридичних осіб встановлені факти, що свідчать про ухилення від нарахування та своєчасності сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки оподаткування земельним податком ТОВ «Мілбет» за період 2017-2018 рр. Основний вид діяльності за реєстраційними даними, які містить ІС «Податковий блок» - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (КВЕД _68.20).

Рішеннями Мар`янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 129-VII від 31.01.2017 «Про внесення змін та доповнень до рішення Мар`янівської сільської ради № 91-VII від 10.06.2016 «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Мар`янівської сільської ради на 2017 рік» та № 191-VII від 22.12.2017 «Про внесення змін до рішення X сесії VII скликання Мар`янівської сільської ради від 13.07.2017 № 153-VII «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік» у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 483 визначені наступні ставки податку за 1 кв.м: на 2017 рік - 1 відсоток від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (32 грн); на 2018 рік - 1 відсоток від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (37,23 грн).

Розмір мінімальної заробітної відповідно до Закону України від 21.12.2016 №1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» на 1 січня 2017 року становить 3200,00 грн; відповідно до Закону України від 07.12.2017 № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 1 січня 2018 року становить 3723 грн.

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, ТОВ «Мілбет» на праві приватної власності належить цілісний майновий комплекс будівель та споруд винзаводу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 229,80 кв.м. Код території, на якій розташовано об`єкт нежитлової нерухомості, за КОАТУУ: .

В акті перевірки зазначено, що у зв`язку із ненаданням будь-яких правовстановлюючих документів ТОВ «Мілбет» на вищезазначене нерухоме майно визначити належність таких будівель до класу 1251 «Будівлі промислові» (підкласи 1251.1-1251.9) у відповідності до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 не уявляється можливим.

За висновком податкового органу, з метою застосування пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України промислова будівля повинна належати промисловому підприємству, про що зазначено в акті перевірки та відзиві на позовну заяву.

Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року № 457 (далі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях В «Добувна промисловість і розроблення кар`єрів», С «Переробна промисловість», О «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», Е «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та Р «Будівництво».

Отже, з метою застосування норм пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України промисловими вважаються підприємства, які відповідно до ДК 009:2010 відносяться до секцій: В «Добувна промисловість і розроблення кар`єрів», С «Переробна промисловість», О «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», Е «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та Р «Будівництво».

З метою остаточного з`ясування належності ТОВ «Мілбет» до підприємства промисловості ГУ ДФС в Одеській області в ході проведення перевірки було надано бухгалтеру підприємства запит щодо надання письмового пояснення з цього приводу. Станом на останній день проведення перевірки ТОВ «Мілбет» письмове пояснення щодо належності до категорії промислового підприємства не надано.

Натомість позивач не погоджується із викладеними в акті перевірки висновками, зазначаючи, що факт наявності ліцензії у орендаря комплексу будівель на виготовлення алкогольних напоїв № 077470 строком дії з 02.08.2013 по 02.08.2018, № 077636 з 13.08.2018 по 13.08.2023 дозволяє класифікувати належність будівель до класу 1251 «Будівлі промисловості» (підкласи 1251.1-1251.9).

При цьому, на думку позивача, ТОВ «Мілбет» вважається промисловим підприємством, яке відповідно до ДК 009:2010 відноситься до секції С «Переробна промисловість». Також відповідно до статутних документів та ЄДРПОУ ТОВ «Мілбет» займається такими видами діяльності: 11.02 Виробництво виноградних вин, 11.03 Виробництво сидру та інших плодово-ягідних вин, 11.04 Виробництво інших недистильованих напоїв із зароджуваних продуктів. Такі класи діяльності (11.02, 11.03, 11.04) відносяться до групи 11.0 «виробництво напоїв», розділу 11 «виробництво напоїв» секції С «Переробна промисловість».

Також позивач зазначає, що надання ТОВ «Мілбет» в оренду та експлуатацію власного майна не виключає того факту, що цілісний майновий комплекс будівель та споруд використовується орендарем для здійснення саме переробної промисловості, що підтверджується ліцензією.

В свою чергу, на думку позивача, можливість класифікувати ТОВ «Мілбет» як промислове підприємство в сукупності з фактом експлуатації орендарем належних позивачу приміщень з метою здійснення переробної промисловості дозволяє застосування в спірних правовідносинах пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України для цілей виключення належного позивачеві майна з кола об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Зокрема, із загальної площі цілісного майнового комплексу будівель і споруд вин заводу 5 229,80 кв.м, загальна площа нерухомості, яка є базою для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, становить 358,2 кв.м. (лабораторія - 184,7 кв.м; котельня № 3 - 141 кв.м.; КТП 22,6 кв.м.; арт. свердловина - 5,6 кв.м.; газорозподільний пункт 4,3 кв.м.).

Отже, на переконання позивача, пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України визначає лише вид нерухомості, який не може бути об`єктом оподаткування, та не пов`язує таке звільнення від оподаткування з необхідністю здійснення відповідної промислової діяльності самим власником об`єкту нерухомості.

Вирішуючи спір, колегія суддів враховує, що Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» з метою встановлення однакового підходу до оподаткування нерухомого майна було запроваджено оподаткування комерційної (нежитлової) нерухомості податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Відповідно до підпунктів 266.3.1 та 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Спірним у цій справі є питання можливості застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України щодо спірних об`єктів нерухомого майна, що належать позивачу.

Відповідно до підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 цього Кодексу не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що її застосування можливе у разі коли власник об`єкта (будівлі промисловості) фактично використовує цю будівлю як об`єкт промисловості у виробництві, а не в інших цілях.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.08.2019 по справі № 620/3951/18.

Таким чином, оскільки безпосередньо ТОВ «Мілбет» не використовує власні приміщення як об`єкт промисловості (для виготовлення промислової продукції), а лише надає об`єкт нерухомості в оренду, то пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України на нього не поширюється, так як визначена спеціальним нормативно-правовим актом сукупність обставин, з якими ПКУ пов`язує можливість звільнення об`єкта від оподаткування, відсутня.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення податковий орган діяв у передбачений законодавством спосіб, обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги дотримання податковим органом вимог законодавства під час визначення ТОВ «Мілбет» податкових зобов`язань та штрафної санкції за платежем 18010400 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Мілбет» необґрунтовані та не відповідають чинному законодавству, у зв`язку із чим до задоволенню не підлягають.

Отже, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення. Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мілбет» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мілбет» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.06.2019 № залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 19.02.2020 року.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: О.В. Джабурія

К.В. Кравченко