Справа № 140/2301/19
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2301/19 пров. № 857/13084/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Качмара В. Я., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Пильо І. І.,

представника позивача Студницького А. Б.,

представника відповідача Сахарчука А. А.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року (рішення ухвалено у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Волдінера Ф. А., повний текст рішення виготовлений 01 листопада 2019 року) у справі № 140/2301/19 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вілк Україна» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ТОВ «Вілк Україна» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 25.03.2019 № .

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що фірма «DKM Holding» S.a.r.l. не є фактичним отримувачем та власником доходу відсотків отриманих фірмою «Mat&Kam AG» від фірми ТОВ «Вілк Україна» за договором процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016, як про це помилково вважає податковий орган. Тому отримана від компетентного органу Швейцарії інформація про те, що засновником та власником компанії «Mat&Kam AG» є інша компанія-нерезидент («DKM Holding» S.a.r.l.) не дає підстав стверджувати, що саме засновник компанії «Mat&Kam AG» є бенефіціарним власником доходу (відсотків отриманих від фірми ТОВ «Вілк Україна» за користування позикою). Враховуючи наведене, контролюючий орган дійшов помилкового висновку, що позивачем не сплачено податок на дохід іноземних юридичних осіб, а саме на дохід по договору процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016, оскільки не надав під час перевірки документів, які б підтверджували, що нерезидент «Mat&Kam AG» (Швейцарія) є фактичним отримувачем процентів за договором позики, що в свою чергу виключає можливість застосування позивачем пониженої ставки оподаткування (10%), передбаченої міжнародним договором.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 25.03.2019 № .

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДПС у Волинській області, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування усіх фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції не враховано, що на час виплати доходів нерезидентам, а саме у період з 24.05.2015 по 12.12.2016 ТОВ «Вілк Україна» не мало документів, передбачених статтею 103 Податкового кодексу України, які надають право самостійного звільнення від оподаткування доходів нерезидентів саме на момент виплати доходу нерезиденту. Тому у позивача були відсутні правові підстави для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України.

Крім того, підставою для звільнення від оподаткування є той факт, що отримувач доходу є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу. Однак, на думку контролюючого органу компанія «Mat&Kam AG» не є фактичним отримувачем доходу (відсотків отриманих від ТОВ «Вілк Україна» за користування позикою).

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

На апеляційну скаргу представник позивача подав відзив, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, представника позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на застосування зменшеної ставки податку, яка передбачена відповідним міжнародним договором України, тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 25.03.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що за результатами документальної позапланової перевірки ТОВ «Вілк Україна» податковим органом складено акт від 01.02.2019 № 1770/14-02/36959411 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вілк Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні взаємовідносин із компаніями PPH «Wilk» Sp.z.o.o. по договору позики № 1/2010 року від 25.02.2010 та «Mat&Kam AG» по договору позики № 1/2016 від 15.02.2016 за період з 01.01.2015 по 31.12.2016».

Згідно з висновком акта від 01.02.2019 № 1770/14-02/36959411 перевіркою встановлено такі порушення:

п.п. 103.1., 103.2. статті 103, п.п. 141.4.1., 141.4.2 статті 141 Податкового кодексу України від 01.12.2010 № 2755-V;

пункту 2 статті 11 Конвенції між Урядом України та Урядом Республіки Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень від 12.01.1993, в результаті чого не сплачено податок на дохід іноземних юридичних осіб в сумі 211 078,00 грн, а саме: дохід отриманий нерезидентом із джерелом їх походження з України компанією РРН «WILK» Sp. z о.о. (22-100 Chelm, ul. Okszowska, 41, Polska) по договору процентної позики № 1/2010 від 25.02.2010;

пунктів 1, 2 статті 11 Конвенції між Урядом України і Швейцарською ОСОБА_1 радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал від 30.10.2000, в результаті чого не сплачено податок на дохід іноземних юридичних осіб в сумі 97 342,00 грн, а саме: дохід отриманий нерезидентом із джерелом їх походження з України компанією «Mat&Kam AG» (Corso Elvezia, 4, 6900 Lugano, Swiss) по договору процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016;

Всього занижено податок з доходів іноземних юридичних осіб в сумі 308 420,00 грн, в тому числі: за 2015 рік - 52 991,00 грн, за 2016 рік - 255 429,00 грн.

11.03.2019 позивачем подано Головному управлінню ДФС у Волинській області заперечення № 11/б на акт перевірки від 01.02.2019 № 1770/14-02/36959411.

Листом від 21.03.2019 № 9268/10/3-20-14-02-09 «Про розгляд заперечення» Головне управління ДФС у Волинській області висновок акту перевірки від 01.02.2019 № 1770/14-02/36959411 змінило.

Відповідно до зміненого висновку акта від 01.02.2019 № 1770/14-02/36959411, перевіркою встановлено такі порушення:

п.п. 103.1., 103.2., 103.3 статті 103, п.п. 141.4.1., 141.4.2 статті 141 Податкового кодексу України від 01.12.2010 № 2755-V;

пунктів 1, 2 статті 11 Конвенції між Урядом України і Швейцарською ОСОБА_1 радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал від 30.10.2000, в результаті чого не сплачено податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 97 342,00 грн по договору процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016 з компанією «Mat&Kam AG» (Corso Elvezia, 4, 6900 Lugano, Swiss).

25.03.2019 за результатами розгляду заперечень Головним управлінням ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені за податковим зобов`язанням 97 342,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 24 335,40 грн.

15.04.2019 позивач подав до ДФС України скаргу на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області № від 25.03.2019.

Рішенням ДФС України від 13.06.2019 № 27210/6/99-99-11-04-02-25 податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області № від 25.03.2019 залишено без змін, а скаргу ТОВ «Вілк Україна» без задоволення.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Податкового кодексу України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі по тексту також - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 141.4.1. пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цього пункту такими доходами є:

а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом;

б) дивіденди, які сплачуються резидентом;

в) роялті;

г) фрахт та доходи від інжинірингу;

ґ) лізингова/орендна плата, що вноситься резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди;

д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента;

е) прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав, визначений відповідно до цього розділу;

є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України;

ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України;

з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів;

и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України;

і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення лотереї);

ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертвувань на користь нерезидентів;

й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення, а також крім субсидій для повернення частини кваліфікованих витрат, передбачених Законом України «Про державну підтримку кінематографії в Україні».

Відповідно до підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141,4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Згідно з пунктом 103.2 статті 103 Податкового кодексу України, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Відповідно до пункту 103.3 статті 103 Податкового кодексу України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Судом встановлено, що ТОВ «Вілк Україна» звернулося з запитом до контрагента «Mat&Kam AG» (Швейцарія), який у відповіді від 31.01.2019 підтвердив, що фірма «Mat&Kam AG» заснована фірмою «DKM Holding» S.a.r.l. Також зазначив, що фірма «Mat&Kam AG» не залежить в прийнятті рішень стосовно господарської діяльності, фінансових операцій чи будь-яких бізнесових рішень від свого засновника - фірми «DKM Holding» S.a.r.l. Фірма «Mat&Kam AG» є юридичною особою за законодавством ОСОБА_2 , а відтак є самостійним суб`єктом господарювання, займається веденням бізнесу, здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик і несе відповідальність за укладеними договорами. В компанії наявний власний офіс, який находиться за адресою : Switzerland, 6900, Lugano Corco Elvezia 4. У фірми наявні рахунки в банках, власна печатка, також у фірми є кошти, достатні для ведення бізнесу. Компанія діє виключно від свого імені та за власний рахунок. Договір процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016 укладений з ТОВ «Вілк Україна» не є договором комісії, доручення чи агентськими договором, а є реальним та дійсним договором процентної позики. А оскільки не залучені фінанси третіх осіб, а надано виключно власні кошти, то компанія самостійно несе ризики за невиконання ТОВ «Вілк Україна» умов договору процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016 та неповернення позичених коштів. Згідно з вказаним договором компанія отримує дохід походженням з України, а саме - відсотки отримані від фірми ТОВ «Вілк Україна» за користування позикою. Оскільки «Mat&Kam AG» є стороною договору позики, то саме дана фірма є особою, яка має право на отримання цього доходу. Тому фактичним отримувачем, власником та розпорядником відсотків отриманих від української фірми є лише компанія «Mat&Kam AG».

Листом від 31.01.2019 фірма «DKM Holding» S.a.r.l. підтвердила, що є засновником фірми «Mat&Kam AG», однак фірма «DKM Holding» S.a.r.l. не впливає на прийняття рішень стосовно господарської діяльності, фінансових операцій фірми «Mat&Kam AG». Фірма «DKM Holding» S.a.r.l. не є фактичним отримувачем, власником доходу відсотків отриманих фірмою «Mat&Kam AG» від фірми ТОВ «Вілк Україна» за договором процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016. Фірма «DKM Holding» S.a.r.l. не укладала договір позики з українською фірмою, а тому не має права на отримання цього доходу, а також не визначає подальшу економічну долю доходу. Тому фактичним отримувачем, власником та розпорядником відсотків отриманих від української фірми є лише компанія, що уклала договір позики та надала свої кошти українській фірмі, тобто фірма «Mat&Kam AG».

Відповідно до інформації, що зазначена у довідці Відділу з оподаткування міста Лугано № 636.1.000.4204 від 01.06.2016 компанія «Mat&Kam AG» зареєстрована на законних підставах в реєстрі платників податків міста Лугано.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України (пунктом 103.4 статті 103 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 103.5 статті 103 Податкового кодексу України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до пунктів 1-3 статті 11 Конвенції між Урядом України і Швейцарською ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал від 30.10.2000 (Конвенцію ратифіковано Законом № 2929-III від 10.01.2002, дата набрання чинності для України - 26.02.2002, далі - Конвенція) проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись в цій другій Державі.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 процентів загальної суми процентів.

На підтвердження податкового резидентства Швейцарії компанією «Mat&Kam AG» (Швейцарія) надано довідку № 636.1.000.4204 податкового резидента, яка була видана Відділом з оподаткування міста Лугано 30.05.2016 та апостильована 01.06.2016 за № 7550, згідно з якою компанія «Mat&Kam AG» зареєстрована на законних підставах в реєстрі платників податків міста Лугано.

Згідно з пунктом 3.2 статті 3 Податкового кодексу України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Апеляційний суд звертає увагу, що ні Податковим кодексом України, ні Конвенцією між Урядом України і ОСОБА_4 про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал від 30.10.2000, не передбачено надання позивачем будь-яких інших документів.

Згідно з пунктом 5 статті 11 Конвенції термін «проценти» при використанні в цій статті означає дохід від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, дохід від урядових цінних паперів і дохід від облігацій чи боргових зобов`язань, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій або боргових зобов`язань. Штрафи за несвоєчасну сплату не розглядаються як проценти для цілей цієї статті.

У справі встановлено, що ТОВ «Вілк Україна» перерахувало проценти на користь «Mat&Kam AG» в сумі 300 944,99 польських злотих (1 946 832,21 грн) за користування позикою згідно з договором процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016.

ТОВ «Вілк Україна» на підставі підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141, пункту 103.1-103.5 статті 103 Податкового кодексу України та пункту 1 статті 11 Конвенції самостійно застосувало зменшену ставку податку, передбачену Конвенцією, при виплаті процентів резиденту Швейцарії.

Крім того, як видно з матеріалів справи, позивачем підтверджено, що контрагент позивача «Mat&Kam AG» (Швейцарія) є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; контрагентом надано довідки (або її нотаріально засвідчену копію), які підтверджують, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; «Mat&Kam AG» (Швейцарія) є бенефіціарним власником доходу.

Доводи апелянта, зокрема його посилання на статут компанії «Mat&Kam AG», не підтверджують того, що фактичним отримувачем доходу є «DKM Holding» S.a.r.l., яка є засновником «Mat&Kam AG», тому апеляційний суд до уваги такі доводи взяти не може.

Враховуючи наведене, ТОВ «Вілк Україна» правомірно застосувала зменшену ставку податку, яка передбачена відповідним міжнародним договором України, щодо правовідносин з фірмою «Mat&Kam AG».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 25.03.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на законність рішення суду не впливають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 140/2301/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду з підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді В. Я. Качмар
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлений 14.02.2020.