Справа № 200/14337/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р. Справа№200/14337/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в особі Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування наказу від 30.10.2019 року № 221

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в особі Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу начальника Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області від 30.10.2019 року № 221 «Про порушення службової дисципліни працівниками Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області та заходи реагування» в частині накладення на поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани.

Також просить стягнути з відповідача 3000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходить службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

15 листопада 2019 року працівники СКЗ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області ознайомили його з наказом № 221 від 30.10.2019 року «Про порушення службової дисципліни працівниками Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області та заходи реагування», в якому було зазначено, що за порушення вимог наказу МВС України від 12.05.2016 року № 377 «Про затвердження порядку формування та ведення особових справ поліцейських» та наказу МВС України від 30.12.2005 року № 1276 «Про затвердження інструкції з організації обліку кадрів в системі Міністерства внутрішніх справ України», що виразилося у не поновлені військово-облікового документа, поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 3 старшому сержанту поліції ОСОБА_1 оголошено догану.

Позивач зазначає, що вказаний наказ прийнятий без наявних на то підстав, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема, зазначає, що в серпні 2019 року працівники СКЗ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області повідомили його про те, що йому необхідно звернутися до військового комісаріату за місцем мешкання з питанням про відновлення військово-облікових документів, які були залишені працівниками УКЗ в м. Донецьку в 2014 році, під час захоплення м. Донецька невідомими військовими формуваннями.

Позивач одразу звернувся до Краматорського міського військового комісаріату з питанням відновлення військово-облікових документів, де посадові особи зазначили, що для відновлення документів в першу чергу необхідно отримати відомості з місця проходження строкової служби.

Отримавши зазначену інформацію в Краматорському міському військовому комісаріаті, ОСОБА_1 30 серпня 2019 року звернувся із електронною петицією-запитом до МВС України з проханням надати довідку про періоди проходження строкової служби в період 2011-2012 років. В подальшому позивачу повідомили по телефону про те, що його запит був направлений до Центрального архівного відділу Національної гвардії України.

12 жовтня 2019 року ОСОБА_1 викликали до СКЗ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області та видали довідки № 13/487 від 05.10.2019 року та № 13/488 від 05.10.2019 року, для передання їх в Краматорський міський військовий комісаріат, а також поцікавилися, на якій стадії знаходиться процес відновлення військово-облікової документації. Позивач написав пояснення, в якому чітко зазначив свої дії стосовно відновлення військово-облікових документів, повідомив, що звертався з цього питання до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та що для відновлення документів необхідно отримати архівну довідку з Центрального архіву Національної гвардії України про період проходження строкової служби в Національній гвардії в 2011-2012 роках, без якої відновити військово-облікові документи не має можливості.

Після отримання зазначених довідок в СКЗ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області, ОСОБА_1 неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де був реєстрований в журналах відвідувачів. Проте, відновити військово-облікові документи позивач не мав можливості до отримання довідки з Центрального архівного відділу Національної гвардії України.

З рештою, в листопаді 2019 року на адресу позивача надійшла архівна довідка Центрального архівного відділу Національної гвардії України № 1123 від 16.09.2019 року. Отримавши довідку ОСОБА_1 одразу звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де здійснили перевірку наявності усіх необхідних документів, надали можливість написати заяву про відновлення військово-облікових документів та прийняли у позивача особисті документи.

Таким чином, позивачем було виконано усі вимоги керівництва стосовно відновлення військово-облікових документів у ОМВК, тому з зазначених підстав вважає, що був протиправно притягнений до дисциплінарної відповідальності наказом № 221 від 30.10.2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15 січня 2020 року.

15 січня 2020 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 29 січня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19 лютого 2020 року.

29.01.2020 року представником позивача надано заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 89).

Відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві від 27.12.2019 року (а.с. 57-59).

Зазначає, що старшим інспектором СКЗ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області Тищенко А.Д. було підготовлено направлення позивачу до ОМВК на поновлення військово-облікових документів.

10.09.2019 року відповідно до листа № 3982/12/01-2019 та доповідної записки начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Донецькій області деякими територіальними підрозділами вимогу доручення ГУ НП в Донецькій області від 29.07.2019 № 4917/01/12-2019 «Про організацію роботи зі зберігання військово-облікових документів поліцейських» щодо зберігання військово-облікових документів поліцейських в їх особових справах не виконані в повному обсязі, в тому числі, й Слов`янським ВП ГУ НП в Донецькій області.

10.10.2019 року начальником Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області видано наказ про призначення службового розслідування з приводу недоліків з організації та проведення роботи щодо здачі, заміни або поновлення військово-облікових документів тощо.

11.10.2019 року старшим інспектором СКЗ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області Тищенко А.Д. було надано пояснення, що 10 співробітників так і не звернулись до воєнкомату, в тому числі й позивач.

За результатами службового розслідування було складено висновок від 29.10.2019 року за фактом неприбуття співробітників Слов`янського ВП ГУ НП, в тому числі й позивача, до військового комісаріату з приводу поновлення військово-облікових документів, на підставі якого 30.10.2019 року прийнято спірний наказ № 221.

Вважає, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення дисципліни з боку ОСОБА_1 щодо невиконання ним наказів МВС України № 377 від 12.05.2016 року та № 1276 від 30.12.2005 року.

З зазначених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 в дійсний час проходить службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області, має звання старшого сержанта поліції, що підтверджується спеціальним жетоном № 0123711, ДОП № 001519, виданим 11.01.2017 року (а.с. 13).

Раніше, позивач проходив службу у місті Донецьку, тому значиться на обліку, як внутрішньо переміщена особа у місті Краматорську, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.09.2018 року № (а.с. 14).

Сторонами не спростовується той факт, що особова справа позивача разом з його військовим квитком була залишена працівниками УКЗ в м. Донецьку в 2014 році, під час захоплення м. Донецька незаконними військовими формуваннями. Тобто, військовий квиток позивача був втрачений не з його вини.

Дорученням ГУ НП в Донецькій області від 29.07.2019 року № 4917/01/12-2019 «Про організацію роботи зі зберігання військово-облікових документів поліцейських» керівникам територіальних відділів та відділень поліції області організувати роботу зі зберігання військово-облікових документів поліцейських в особових справах (а.с. 65). Зокрема, відповідальним за лінію кадрової роботи було необхідно організувати і провести роботу щодо здачі, заміни або поновлення військово-облікових документів.

Слов`янським ВП ГУ НП в Донецькій області, в свою чергу, було видано доручення заступникам начальника ВП, начальникам відділів і секторів Слов`янського ВП від 01.08.2019 року № 11141/303/01-2019 довести під підпис до підпорядкованого особового складу ввіреного підрозділу зміст вимог доручення ГУПН області (а.с. 62-64).

На виконання вказаного вище доручення позивач звернувся до Краматорського міського військового комісаріату з питанням відновлення військово-облікових документів, де йому було повідомлено про необхідність отримати відомості з місця проходження строкової служби, тому 30 серпня 2019 року він звернувся із електронною петицією-запитом до МВС України з проханням надати довідку про періоди проходження строкової служби в період 2011-2012 років (а.с. 15).

Сторонами також не спростовується факт, що 12 жовтня 2019 року позивача викликано до СКЗ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області та видано довідки № 13/487 від 05.10.2019 року та № 13/488 від 05.10.2019 року для подальшого передання їх в Краматорський міський військовий комісаріат (а.с. 47-48). Позивачем надано пояснення від 12.10.2019 року, в якому він зазначив свої дії стосовно відновлення військово-облікових документів та повідомив, що звертався з вказаного питання до Краматорського міського військового комісаріату, а також, що для відновлення документів необхідно отримати архівну довідку з Центрального архіву Національної гвардії України про період проходження строкової служби в Національній гвардії в 2011-2012 роках, без якої відновити військово-облікові документи неможливо (а.с. 34-35, 69).

Крім того, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Краматорського міського військового комісаріату: 23.10.2019 року, 31.10.2019 року, 21.11.2019 року, де він був зареєстрований в журналі відвідувачів (а.с. 39-42).

На адресу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачем надано заяви від 21.11.2019 року про взяття на військовий облік та видачу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного (а.с. 43), для чого зібрано медичні довідки з обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру від 18.11.2019 року та обласного клінічного шкірно-венерологичного диспансеру від 18.11.2019 року (а.с. 44), сертифікати наркологу та психіатру (а.с. 45).

При цьому, військово-облікові документи не було поновлено з підстав відсутності довідки з Центрального архівного відділу Національної гвардії України.

Крім того, на адресу позивача було надіслано архівну довідку Центрального архівного відділу Національної гвардії України № 1123 від 16.09.2019 року (а.с. 46), яку позивач надав до Краматорського міського військового комісаріату.

Таким чином ОСОБА_1 були виконані вимоги керівництва стосовно відновлення військово-облікових документів у ОМВК.

Зазначені дії позивача також підтверджуються листом Краматорського військового комісаріату від 26.11.2019 року № 01/10865 (а.с. 37-38), надісланого на адвокатський запит ОСОБА_2 .

Однак, наказом № 203 від 11.10.2019 року «Про призначення службового розслідування» стосовно позивача та його колег призначене службове розслідування з метою встановлення причин та обставин неналежного виконання з організації та проведення роботи щодо здачі, заміни або поновлення військово-облікових документів (а.с. 67). Пунктом 2 цього наказу було наказано створити дисциплінарну комісію.

11.10.2019 року старшим інспектором СКЗ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області Тищенко А.Д. було надано пояснення, стосовно співробітників поліції, які, начебто так і не звернулись до воєнкомату, в тому числі й стосовно позивача (а.с. 68).

У висновку службового розслідування від 29.10.2019 року за фактом неприбуття 11 співробітників Слов`янського ВП до військового комісаріату з приводу поновлення військово-облікових документів зазначено, що за порушення вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2016 року № 377 «Про затвердження порядку формування і ведення особових справ поліцейських» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2005 року № 1276 «Про затвердження інструкції з організації обліку кадрів в системі Міністерства внутрішніх справ України» поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 3 старшому сержанту поліції ОСОБА_1 вирішено оголосити догану (а.с. 16-24).

При цьому, суд зауважує, що екземпляр висновку службового розслідування (аркуш 7), наданий відповідачем, відрізняється від екземпляру, наданому позивачем (а.с. 71-75).

Вочевидь, що екземпляр відповідача був пізніше розширений, уточнений та дописаний, що є неприпустимим з боку суб`єкта владних повноважень.

Наказом Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області від 30.10.2019 року № 221 за порушення службової дисципліни, що виразилося у недотриманні вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2016 № 377 «Про затвердження порядку формування і ведення особових справ поліцейських» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2005 № 1276 «Про затвердження інструкції з організації обліку кадрів в системі Міністерства внутрішніх справ України» поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 3 старшому сержанту поліції ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 25-27).

Отже, спірним питанням даної справи є протиправність винесення наказу про оголошення догану.

Згідно до приписів статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Загальні засади діяльності, а також статус поліцейських, підстави дисциплінарної відповідальності встановлено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580- ІІІV (далі Закон № 580- ІІІV), Дисциплінарним статутом Національної поліції України. До набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV.

Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За приписами статей 1, 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), чинного відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 580-VIII, службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Обов`язки осіб рядового і начальницького складу визначені статтею 7 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб.

Спірним наказом позивачу оголошено догану саме за порушення вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2016 року № 377 «Про затвердження порядку формування і ведення особових справ поліцейських» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2005 № 1276 «Про затвердження інструкції з організації обліку кадрів в системі Міністерства внутрішніх справ України».

Наказом МВС України від 12.05.2016 року № 377 затверджено Порядок формування та ведення особових справ поліцейських». Відповідно до п. 1 та п 4 розділу І цього наказу цей Порядок розроблено відповідно до статті 79 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належного формування та ведення особових справ поліцейських, а також кандидатів на службу в поліції, що направляються на навчання до закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Особові справи поліцейських формуються та ведуться підрозділами кадрового забезпечення органів та підрозділів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі органи поліції), за встановленою формою (додаток 1).

Відтак, цей наказ регулює роботу підрозділів кадрового забезпечення органів та підрозділів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України.

Наказ МВС України від 12.05.2016 року № 377 містить в собі ще три розділи: зміст особової справи, основні вимоги щодо порядку ведення та збереження особових справ поліцейських та Порядок зберігання та ведення трудової книжки. Розділу щодо відповідальності поліцейських вказаний наказ не містить.

Наказом МВС України від 30.12.2005 № 1276 затверджено Інструкцію з організації обліку кадрів в системі Міністерства внутрішніх справ України.

Інструкція з організації обліку кадрів у системі Міністерства внутрішніх справ України визначає порядок організації та здійснення обліку осіб рядового і начальницького (офіцерського) складу, робітників і службовців центрального апарату Міністерства, органів і підрозділів внутрішніх справ, вищих навчальних закладів МВС та установ і підприємств, які безпосередньо підпорядковані МВС України, внутрішніх військ.

Розділом 4 цієї Інструкції передбачено відповідальність за організацію і стан обліку кадрів.

Зокрема, відповідальність за організацію і стан обліку кадрів покладається:

1) у центральному апараті МВС України на Департамент роботи з персоналом та працівників департаментів, головних управлінь, управлінь, підприємств, підрозділів, установ, безпосередньо підпорядкованих МВС, які за своїми функціональними обов`язками відповідають за цю ділянку роботи.

2) у головних управліннях МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві та Київській області, управліннях МВС України в областях, місті Севастополі, на транспорті, навчальних закладах, міськрайлінорганах внутрішніх справ на керівників підрозділів роботи з персоналом, а там, де вони штатним розписом не передбачені, - на керівників органів внутрішніх справ, підрозділів, установ, підприємств системи МВС України.

Обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і стан обліку кадрів.

Організація ведення обліку кадрів відповідно до вимог цієї Інструкції та періодична особиста перевірка його стану, як в очолюваних ними підрозділах, так і в підпорядкованих органах внутрішніх справ, установах, підприємствах, вищих навчальних закладах МВС України, а також проведення відповідних занять з працівниками, які безпосередньо здійснюють облік кадрів.

Забезпечення збереження документів з персонального обліку кадрів, насамперед в умовах надзвичайної ситуації, надзвичайного стану, тощо.

Організаційно-методичне керівництво практичною діяльністю підрозділів роботи з персоналом системи МВС України з питань обліку кадрів та контролю за його станом здійснюється Департаментом роботи з персоналом МВС України.

Тобто, ця інструкція також визначає завдання обліку кадрів і жодним чином не стосується проходження служби ОСОБА_1 в якості поліцейського сектору реагування патрульної поліції.

Відтак, за вимогами вказаної Інструкції забезпечити збереження документів з персонального обліку кадрів, в умовах надзвичайної ситуації чи надзвичайного стану у місті Донецьку, де було втрачено його особову справу разом з військовим квитком, мав би не позивач, а працівник кадрової служби органу МВС, де раніше проходив службу позивач.

Матеріалами справи не доведено, що позивачем було порушено вимоги наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2016 року № 377 «Про затвердження порядку формування і ведення особових справ поліцейських» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2005 року № 1276 «Про затвердження інструкції з організації обліку кадрів в системі Міністерства внутрішніх справ України».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що відповідачем неправомірно винесено наказ № 221 від 30.10.2019 року про накладення догани на позивача.

На підставі зазначеного, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу начальника Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області від 30.10.2019 року № 221 «Про порушення службової дисципліни працівниками Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області та заходи реагування» в частині накладення на поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом в даній справі встановлено неправомірність прийнятого відповідачем наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Стосовно клопотання позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання юридичних (адвокатських) послуг від 16.11.2019 року, розрахунок витрат за надану правову допомогу від 10.12.2019 року та розрахунок за надану правову допомогу від 12.12.2019 року, проте не надано документ, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлений у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Тобто, допустимими і належними є лише ті документи, які підтверджують оплату витрат на правову допомогу, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 640/8323/16-а.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень задоволенню не підлягають.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають відшкодуванню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись Законом України «Про Національну поліцію», статтями ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання/перебування згідно довідки від 03.09.2018р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т. Нахімова, буд. 86, ) в особі Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 30) про визнання протиправним та скасування наказу від 30.10.2019 року № 221 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області від 30.10.2019 року № 221 «Про порушення службової дисципліни працівниками Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області та заходи реагування» в частині накладення на поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 лютого 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова