Справа № 565/2106/19
Суддя: Малков В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/2106/19
Провадження № 2-а/565/44/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді

Малкова В.В.

при секретарі судового засідання Панчук Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП 4 Вараського ВП старшого лейтенанта поліції Тарасюка Олега Олександровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови від 17.12.2019 року (далі-постанова), винесену начальником СРПП 4 Вараського ВП старшим лейтенантом поліції Тарасюком О.О.(далі- начальник СРПП) про порушення позивачем під час керування автомобілем вимог п.п. 9.2 «б», 9.9 «б», 4.14 «б» Правил дорожнього руху України (далі-ПДР) та закриття провадження у справі. За вказане порушення ПДР на позивача накладене адміністративне стягнення, що передбачене ч.2 ст.122 та ч.1 ст.127 КУпАП. Позовні вимоги мотивує тим, що інспектор неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності та при цьому грубо порушив вимоги законодавства при складані постанови.

Згідно із відзивом на позов, відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Позивач і відповідач в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду адміністративної справи. 13.02.2020р. від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС, у разі неприбуття в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи та керуючись законом, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із постановою на позивача в порядку ч.2 ст.36 КУпАП накладений штраф у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.127 КУпАП. В постанові вказано, що стягнення накладене за порушення позивачем п.п. 9.2 «б», 9.9 «б», 4.14 «б» ПДР - позивач 17.12.2019р. о 21 год. 30 хв. по проспекту Шевченка у м.Вараш під час керування автомобілем порушив правила подачі сигналів світловими показчиками повороту до відповідного напрямку руху, в подальшому на вимогу працівників поліції зупинитися з подачею звукового сигналу позивач зупинився не ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію в темну пору доби та раптово вибіг на проїжджу частину не реагуючи на попередження та заборону.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП настає, зокрема, в разі порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Частина 1 ст.127 КУпАП передбачає відповідальність пішоходів за непокору сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення ним правопорушень заперечує, посилаючись в тому числі на грубі порушення закону під час винесення постанови, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Зазначена норма встановлює обов`язок органу національної поліції щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності під час складення протоколу, зокрема надання належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді срави про адміністративне правопорушення за правилами ст.280 КУпАП визначено обов`язок органу (посадової) особи з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із оскаржуваної постанови не вбачається, що під час винесення оскаржуваної постанови проведена оцінка наявним доказам, повно і об`єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Зокрема, із постанови не вбачається якими саме доказами встановлена вина позивача у вчиненні правопорушень. Із доданого до відзиву на позов відеозапису неможливо однозначно встановити, що позивач допустив порушення, вимог ПДР України. Постанова складена без пред"явлення позивачу всіх доказів і ознайомлення з матеріалами справи, безпосередньо на місці події, що також вказує на незаконність оскаржуваної постанови.

Тобто, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини другої статті 71 КАС України, не доведено правомірності прийнятого ним рішення.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Судові витрати по справі позивачем не понесені.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 247, 256, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.20,139, 242-246, 286 КАС України, Законами України "Про національну поліцію", "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю. Скасувати постанову серії ДП 18 №317958 від 17.12.2019 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст. 127 КУАП та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Головуючий

Повне рішення суду складене і підписане головуючим 17 лютого 2020 року.