Справа № 473/316/20
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/316/20
РІШЕННЯ

іменем України

"14" лютого 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу патрульної поліції в м. Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ізовита Владислава Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

в січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу патрульної поліції в м. Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ізовита В.Л. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.01.2020 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №010692 в вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., яку позивач отримав поштою 18.01.2020 року.

З даної постанови вбачається, що позивач 12.01.2020 року о 10 год. 34 хв., керуючи транспортним засобом «МAN TGX 26.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на автодорозі М-05 Київ - Одеса, 210 км, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.19 використання смуг руху з зображенням на ньому знаку 3.3. "Рух вантажних автомобілів заборонено", а також на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.8.4 г, п. 2.4 а Правил дорожнього руху. Позивача було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КпАП України та накладене стягнення в вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Позивач вважав, що вказана постанова є незаконною, оскільки провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями (розгляд справи відбувся на місці вчинення правопорушення, що позбавило його в повному обсязі скористатися наданими йому правами, без дотримання порядку, встановленого ст.ст. 278,279 КпАП України, за відсутності доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення).

Виходячи з цих обставин ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Водночас надіслав на адресу суду відеозапис фіксаці обставин за якими була складена спірна постанова.

Суд з врахуванням вимог ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без участі учасників справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 12.01.2020 року поліцейським взводу патрульної поліції в м. Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Ізовита В.Л. відносно позивача ОСОБА_1 була складена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КпАП України.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 12.01.2020 року о 10 год. 34 хв., керуючи транспортним засобом «МAN TGX 26.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на автодорозі М-05 Київ - Одеса, 210 км, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.19 використання смуг руху з зображенням на ньому знаку 3.3. "Рух вантажних автомобілів заборонено", а також на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.8.4 г, п. 2.4 а Правил дорожнього руху.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення представник поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 258 КпАП України, п. 4 розділу І наказу МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.1, п.2.4 а Правил дорожнього руху).

Згідно п. 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, належать до виконання всіма учасниками дорожнього руху.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно ч.1 ст.126 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст. 7 КпАП України).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений вищевказаною статтею, розподіляється наступним чином: позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1ст. 268 КпАП України, п.п. 4, 8 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поліцейський при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КпАП України) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КпАП України, п. 5 розділу ІІІ Інструкції).

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачено КпАП України), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КпАП України, п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відеозапису з місця вчинення адміністративного правопорушення, позивач ОСОБА_1 , ігноруючи вимогу працівника поліції, не пред`явив відповідні документи, водночас останньому було повідомлено про підстави його зупинки, відповідно до ст. 35 цього Закону України «Про Національну поліцію» (оглянути відеоматеріали на підтвердження порушення ним правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки його транспортного засобу, позивач відмовився), суть порушення, роз`яснені права, дотриманий порядок розгляду адміністративної справи.

При цьому, розгляд адміністративної справи безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідає ч.4 ст. 258 КпАП України, п.2 розділу ІІІ Інструкції.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КпАП України.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення повністю доведений належними та допустимими доказами, доводи, на які посилається позивач у своєму позові, не спростовують правомірності прийняття відповідачем рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 8,9, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу патрульної поліції в м. Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ізовита Владислава Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан