Справа № 160/7335/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 160/7335/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Новошицькій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 р. (суддя Ніколайчук С.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмку)

в с т а н о в и В:

01.08.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмку), де просив скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмку) від 10.05.2019 р. №Ф-2174-56/482 ГУ ДФС у Дніпропетровській області .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що Закон не ставить обов`язок сплати мінімального розміру страхового внеску в залежність від відсутності у особи доходу за звітний період, розмір мінімального страхового внеску повинен бути сплачений платником обов`язково.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 р., прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що з 2015 рр. не здійснював підприємницької діяльності, оскільки перебував за кордоном у Словаччині, де отримав «Вид на житло».

В судове засідання особи, які приймають участь у справі до суду не зявилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за номером запису в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30.07.2019 р. припинив свою підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця та позивач не заперечує, що ним не подавалась до контролюючого органу податкова звітність протягом усієї підприємницької діяльності і доходів він не отримував.

Судом встановлено, що відповідачем нараховано позивачу єдиний соціальний внесок в розмірі мінімального страхового внеску за 2017 рік у сумі 8448,00 грн, за 2018 рік - у сумі 9828,72 грн та за І квартал 2019 року - 2754,18 грн., а всього - 21030,90 грн.

Статтею 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що «1. Єдиний внесок нараховується: 2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць».

Згідно статті 9 Закону встановлено, що « 3. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів».

Таким чином, судом встановлено, що фізична особа-підприємець, яка в силу положень ст.50 Цивільного кодексу України визначається як особа, яка здійснює своє право на підприємницьку діяльність, є платником єдиного внеску.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно підпункту 6 частини першої статті 1 зазначеного Закону недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3 та 4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Таким чином, фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність та яка зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності є платником єдиного внеску, при цьому, враховуючи положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", незалежно від того чи отримує вона дохід від такої діяльності чи ні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін. Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 р. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційну інстанцію протягом тридцяти днів з дати викладення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова