Справа № 620/2450/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2450/19 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі-відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення від 22.08.2018 №52 про відмову в призначенні пільгової пенсії відповідно до п.3 ст.114 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії";

- визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення від 07.03.2019 №8 про відмову в призначенні пільгової пенсії відповідно до п.3 ст.114 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії";

- зобов`язати відповідача призначити пільгову пенсію відповідно до п.3 ст.114 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" з часу звернення за призначенням пенсії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт, вказує на те, що судом першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства не застосовано до спірних правовідносин строки позовної давності. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що судом не враховано що у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 23.05.2018 із заявою про призначення пенсії відповідно до п.3 ст.114 розділу ХІV-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Відповідач протокольним рішенням від 22.08.2018 року № 52 відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 частини 1 розділу ХІV-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій". Вказану відмову пенсійний орган мотивував тим, що позивачем не надані документи, які б могли підтвердити пільговий стаж роботи відповідно до п.3 статті 114 розділу ХІV-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Позивач 28.02.2019 повторно звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до п.3 ст.114 розділу ХІV-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 07.03.2019 протоколом № 8 прийняло рішення про відмову позивачу в призначенні пільгової пенсії, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 не додано документів за інший період роботи, які могли би підтвердити пільговий стаж роботи, а ніж ті, що містяться в пенсійній справі. Тому підстави для повторного розгляду заяви ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до рішення відповідача, згідно даних, що є в індивідуальних відомостях про застраховану особу, на підставі інформації про сплату страхових внесків, пільгової довідки - №б/н від 29.12.2016, страховий стаж позивача складає 26 років 01 місяць 11 днів, в тому числі пільговий - 17 років 08 місяців 10 днів.

Відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 11.03.1996 по 14.04.1996 на посаді підземного гірничого по ремонту гірничих виробіток 3 розряду та період роботи в ТОВ «ІБТ» з 16.05.2017 року по 08.05.2018 рік на посаді гірничого, оскільки на момент розгляду та винесення рішення документів підтверджуючих пільговий характер роботи не надано.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, вважаючи їх такими, що порушують права позивача на призначення пенсії позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено пільговий стаж роботи у спірний період, який дає йому право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XIІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч.2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок.

Згідно частини 3 статті 114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 23.08.1991 ОСОБА_1 працював з 21.08.1991 по 06.11.1992 гірничим майстром під землею з повним робочим днем; з 16.11.1992 по 22.01.1996 гірничим майстром під землею з повним робочим днем; з 11.03.1996 по 14.04.1996 - на посаді підземного гірничого по ремонту гірничих виробіток 3 розряду; з 17.04.1996 по 07.10.1996 - підземним проходчиком 4-го розряду з повним робочим днем під землею; з 03.12.1996 по 15.03.2017 - гірничим майстром під землею з повним робочим днем; з 05.06.2018 по 30.08.2018 - техніком з налаштування та випробувань за строком трудовим договором; з 30.08.2018 по 11.01.2019 переведено із строкового трудового договору на безстроковий трудовий договір техніком з налаштування та випробувань.

Крім того, в матеріалах справи містяться довідка уточнююча пільговий характер роботи, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «ІБТ» №143 від 10.05.2018, що підтверджує працю на посаді гірничого працівника з 16.05.2017 по 08.05.2018 та довідка ПрАТ "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбас" №03-3275 від 31.01.2017, якою підтверджено пільговий характер роботи позивача.

Крім того, як вбачається з копії зазначеної трудової книжки позивача останньому підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно наказу «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» № 586 від 02.12.2015.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції згідно наказів «Про підсумки атестації робочого місця за умовами праці", затверджено перелік професій та посад, яким за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1.

Також, позивачем надано протокол засідання постійно діючої комісії із проведення атестації робочих місць на шахті "Комсомолець Донецьк" від 09.06.1994 №1, яким надано перелік професій та посад, яким за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1 та індивідуальну відомість про застраховану особу форми ОК-5 номер облікової картки НОМЕР_2 .

Таким чином, професії позивача, за якими він працював у спірні періоди, відносяться до Списку № 1 чинному на період роботи позивача та Списку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202).

Так, відповідно до Розділу I "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт" Постанови №202: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). Мають право на пільгову пенсію відповідно до положень ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що періоди роботи позивача з 21.08.1991 по 06.11.1992 гірничим майстром під землею з повним робочим днем; з 16.11.1992 по 22.01.1996 гірничим майстром під землею з повним робочим днем; з 11.03.1996 по 14.04.1996 - на посаді підземного гірничого по ремонту гірничих виробіток 3 розряду; з 17.04.1996 по 07.10.1996 - підземним проходчиком 4-го розряду з повним робочим днем під землею; з 03.12.1996 по 15.03.2017 - гірничим майстром під землею з повним робочим днем; з 16.05.2017 по 08.05.2018 - гірничим робітником відносяться до переліку робіт і професій, що дають право на пенсію у відповідності до положень ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючою довідкою.

Відповідний стаж роботи позивача з повним підземним робочим днем в шахті та проведення атестації робочих місць, підтверджено записами в трудовій книжці, в якій посади позивача відповідають посадам передбаченим Списком № 1 та № 202.

Таким чином, записами в трудовій книжці та наявними документами в матеріалах справи підтверджено пільгову роботу позивача.

Відтак, позивачем надано усі передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі - Порядок № 22-1) та Порядком № 637 документи щодо підтвердження пільгового стажу.

Доводи апелянта про те, що позивачем не було надано необхідних документів що підтверджуються пільговий період роботи спростовуються вищевикладеним.

Крім іншого, колегія суддів враховує, що положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, відповідач має право проведення перевірки даних зазначених в трудовій книжці позивача.

Доводи апелянта про те, що у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а тому надані позивачем довідки, що уточнюють пільговий характер роботи неможливо врахувати при призначенні пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими враховуючи наступне.

Висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій України або в районах проведення антитерористичної операції, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на призначення пенсії з підстави знаходження підприємств та установ, які видали документи на підтвердження пільгового стажу роботи, на тимчасово непідконтрольній українській владі території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач повинен був надати належну оцінку всім наданим позивачем для підтвердження пільгового стажу роботи документам, в тому числі тим, які видані ТОВ «ІБТ» та ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбас».

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено вимоги процесуального законодавства щодо незастосування строків позовної давності, колегія суддів відхиляє за необґрунтованістю, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивачем була надана до суду першої інстанції заява про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом із зазначенням причин такого пропуску. Суд першої інстанції надав оцінку вказазаним причинам та визначив їх поважними.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пільгову пенсію відповідно до п.3 ст.114 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" з часу звернення за призначенням пенсії, суд першої інстанції, не врахував наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, висловлено також Верховним Судом у постанові від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, колегія суддів дійшла висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону № 1058-IV, з урахуванням висновку суду.

На підставі встановлених обставин справи та наведених норм законодавства, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції частково невірно вирішив справу в зв`язку з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до викладеного, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального прав, суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення в частині та прийняття нового рішення в цій частині.

Керуючись ст. ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до п.3 ст.114 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" з 23.05.2018, та ухвалити постанову, якою позов в цій частині задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п.3 ст.114 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії", із врахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: