Справа № 120/582/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

17 лютого 2020 р. Справа № 120/582/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс М.Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди

УСТАНОВИВ

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень цих норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Згідно ч. 8 ст. 160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При перевірці позовної заяви встановлено, що позивачка не зазначає про звільнення її від сплати судового збору на підставі закону. У такому випадку ОСОБА_1 зобов`язана долучити до позову платіжний документ, що підтверджує сплату нею судового збору. Однак такого документу позивачкою не надано.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон від 08.07.2011 № 3674-VI).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI).

Як передбачено ч. 1 ст. 5 КАС України, особа вправі просити суд про захист її прав, свобод або законних інтересів, в тому числі, шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а також прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Як видно із прохальної частини позовної заяви, позивач - фізична особа просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 08.11.2019 № 2-21052/15-19 виданий Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яким відмовлено у затверджені технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0227, для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (за межами населеного пункту) та передання земельної ділянки у власність;

- зобов`язати відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0227, для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (за межами населеного пункту) та передання земельної ділянки у власність;

- стягнути з відповідача 20000 грн. моральної шкоди.

Аналізуючи зміст позовних вимог, суд зазначає, що вимога про зобов`язання відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, хоч і виділена в окремий абзац прохальної частини, однак є похідною від першої позовної вимоги про скасування індивідуального акта суб`єкта владних повноважень, а тому розцінюється як одна вимога немайнового характеру.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 20000 грн. моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди.

Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28.11.2018 по справі № 761/11472/15-ц дійшов висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима є майновою вимогою, оскільки позивач її визначає у грошовому вимірі.

З огляду на викладене, позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20000 грн. є майновою вимогою, а тому в цьому адміністративному позові заявлено дві окремі позовні вимоги одна із яких немайнового, а інша - майнового характеру.

В силу вимог абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону від 08.07.2011№ 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2102,00 гривні.

Отже, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 840,40 гривень (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

За подання до адміністративного суду адміністративного позову фізичною особою, що містить вимогу майнового характеру в загальному розмірі 20000 грн, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 840,40 грн. Вказана сума судового збору є мінімальною ставкою (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), оскільки ставка у розмірі 1 відсотка ціни позову (200 грн) є меншою від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу слід здійснити оплату судового збору за звернення до суду за дві окремі позовні вимоги в загальному розмірі 1680,80 грн.

За правилами визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви у спосіб надання до суду: документу який підтверджує сплату судового збору у сумі 1680 грн. 80 коп. або документу який підтверджує підстави для звільнення від обов`язку його сплати в силу закону. Реквізити для сплати судового збору: УК у м. Вінниці/отг м. Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Керуючись ст. 160, 161, 169, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 5-ти денний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали направити на адресу позивача.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ст. 256 КАС України) та не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович