Справа № 201/12312/19
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/201/9/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

03 січня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зайдуна Євгена Володимировича (третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України) про визнання протиправними дій інспектора по складанню постанови і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом інспектора 3-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зайдуна Євгена Володимировича про визнання протиправними дій інспектора по складанню постанови і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 1-6).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 04.11.2019р. відкрито провадження у справі і ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень п. 20 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст.ст. 257, 268, 286 КАС України (а.с. 9-10).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора 3-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Зайдуна Є.В. від 25.10.2019р. серії ЕАК № 1666365 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, що сталося 25.10.2019р. о 12 год. 56 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Старокодацька, 17, що є порушенням п. 34 Правил дорожнього руху.

Позивач не погодився з притягненням його до адміністративної відповідальності, вважав, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення. Вказав, що насправді він рухався на іншій ділянці руху - по вул. Яснополянській та під`їжджав до перехрестя з дорогою Н08 перед світлофором, де поблизу розташована АЗС «Нефтек» по напрямку дороги до Запорізького шосе. Рухався у загальному потоці руху транспортних засобів. Під`їжджаючи до перехрестя вул. Яснополянська та Н08 перед світлофором попереду нього рухалися два автомобілі, один з яких показав поворот праворуч і прийняв правий ряд для здійснення повороту праворуч, а інший автомобіль показав поворот ліворуч - в бік Міжнародного Аеропорту і прийняв вліво для здійснення повороту ліворуч. Позивач мав намір їхати прямо по вул. Яснополянській, перетнувши перехрестя з дорогою H08, що і зробив, проїхавши між автомобілів, які рухалися - один праворуч, другий - ліворуч.

Після перетину перехрестя його наздогнав патрульний автомобіль, після чого було складено постанову про притягнення позивача до відповідальності за правопорушення (перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків), якого він не вчиняв, проте його пояснення інспектором УПП не прийняті до уваги. Розгляд справи здійснений з порушенням права на захист, передбаченого ст. 268 та вимог ст.ст. 278-280 КУпАП. В оскаржуваній постанові невірно вказана адреса місця скоєння правопорушення - м. Дніпро по вул. Старокодацька 17, тоді як інкриміноване правопорушення учинене в іншому місці - по вул. Яснополянській на перехресті з дорогою Н08 (що веде до Міжнародного аеропорту) перед світлофором, де поблизу розташована АЗС «Нефтек». Отже, постанова складалася інспектором без врахування його зауважень, пояснень. Крім того, у постанові не зазначено технічного засобу, якими здійснено фото або відеозапис правопорушення, що вказує на відсутність доказів його фіксації.

На підставі вищевикладеного просив визнати протиправними дії інспектора по складанню постанови, скасувати постанову серії ЕАК № 1666365 від 25.10.2019р., провадження по справі закрити.

На адресу відповідача судом надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані 13.11.2019р. (а.с. 23).

У зв`язку із тим, що від інспектора УПП тривалий час не надходив відзив на позов, судом повторно була направлена ухвала про відкриття провадження у справі, і було встановлено двотактово десятиденний строк для подання відзиву (а.с. 27).

Від відповідача - інспектора 3-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Зайдуна Є.В. 11.12.2019р. до суду надійшов відзив (а.с. 28), в якому він не погодився із доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначив, що його постановою від 25.10.2019р. серії ЕАК № 1666365 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Jazz», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул. Старокозацькій в районі буд. 17, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 Правил дорожнього руху України.

Розмітка 1.1 «Вузька суцільна». Вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено: позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно з п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута у скороченому порядку на місці, за наслідками розгляду прийнята постанова у відповідності до вимог ст.ст. 222, 251, 252, 258 КУпАП.

На підставі вищевикладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача - Почтова С.С. (діє на підставі довіреності від 18.11.2019р. - а.с. 30) 13.12.2019р. ознайомилася з матеріалами справи і 19.12.2019р. через канцелярію суду надала відповідь на відзив (а.с. 31), у якій з доводами відповідача не погодилася, наполягала на задоволенні позову.

Від Департамента патрульної поліції національної поліції України в особі її представника - Марченка А.О. (діє на підставі довіреності від 04.01.2019р. - а.с. 26), 21.11.2019р. до суду надійшли пояснення, заява про залучення третьою особою, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 16-25), в яких представник Департамента не погоджувався з доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності, з тих самих підстав, що й інспектор УПП, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

З огляду на положення ст. 49 КАС України Департамент патрульної поліції Національної поліції України залучено до розгляду справи в якості третьої особи по цій справі.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Категорія адміністративного позову підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст.ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, постановою від 25.10.2019р. серії ЕАК № 1666365 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., в якій зазначено про те, що позивач - водій ОСОБА_1 25.10.2019р. о 12 год. 52 хв. 07 сек., керуючи транспортним засобом «Honda Jazz», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул. Старокодацькій в районі буд. 17, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 Правил дорожнього руху України - порушення вимог розмітки проїзної частини.

Правила дорожнього руху України містять цілий розділ 34 «Дорожня розмітка».

У відзиві інспектор УПП вказує, що позивачем порушено п. 1.1. розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, згідно із яким горизонтальна розмітка має таке значення - (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Також звертає увагу на п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, згідно із яким горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачається за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідачем - інспектором УПП і третьою особою - Департаментом патрульної поліції національної поліції України до відзиву та пояснень не надано ані відеозапису з нагрудної камери інспектора УПП ані запису відео-реєстратора фіксації правопорушення та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, порушення п. 1.1. розділу 34. Правил дорожнього руху Україна взагалі не зафіксоване технічним засобом. Зі змісту оскаржуваної постанови, з огляду на відсутність інших доказів учинення правопорушення та при наявності пояснень позивач у позові, які є суперечать суті правопорушення, яке йому інкримінуться, взагалі не можна встановити обставини, які у дійсності мали місце 25.10.2019р. при винесення оскаржуваної постанови.

Окрім того, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчинення адміністративного правопорушення, а тому у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину позивача, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 26.04.2018р. (справа №202/2862/17 (2-а/202/143/2017)) та у постанові від 26.04.2018р. (справа №200/5590/17(2а/200/669/17)), від якої колегія суддів Верховного Суду не знайшла підстав для відступлення при винесенні постанови від 20.12.2019р. по справі № 191/1060/17 (2-а/191/94/17).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що питання, яке є спірним - доведення факту порушення водієм правил дорожнього руху в частині порушення правил розмітки проїзної частини доріг, інспектором УПП не доведено.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування оскаржуваної постанови.

У задоволенні вимог позивача про визнання протиправними дій інспектора по складанню постанови слід відмовити, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно із ч. 5 ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Складаючи постанову інспектор діяв у відповідності до вказаних вимог закону, а той факт, що інспектором порушені норми закону при фіксації правопорушенні і розгляді справи про адміністративне правопорушення, не свідчать про протиправність його дії зі складання постанови, адже винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі його виявлення, є обов`язком посадової особи органу Національної поліції України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and Others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ від 10.02.2010р.).

На підставі ст. 139 КАС України, враховуючи результат розгляду справи, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, приходжу до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до приписів ст.ст. 246, 245 КУпАП вирішується органом (посадовою особою), уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, а не адміністративним судом під час розгляду адміністративного позову, предметом якого є оскарження рішення такого органу (особи).

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14-2, 122, 219, 251, 265-4, 279-1, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 72-79, 139, 243, 255, 257, 268, 286 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 3-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зайдуна Євгена Володимировича (третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України) про визнання протиправними дій інспектора по складанню постанови і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1666365 від 25 жовтня 2019 року інспектора 3-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зайдуна Євгена Володимировича, винесену по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

У задоволенні іншої частини вимог - про визнання протиправними дій інспектора - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч.5 ст.250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.С. Наумова