Справа № 420/7761/19
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7761/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) справу за адміністративним позовом Одеського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Одеського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» в якому позивач просить:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів загальну суму заборгованості 50062,13 грн. з яких: адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю за 2018 рік в сумі 45593,33 грн. та пеня за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 4468,80 грн.;

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» зареєструватися в Одеському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів та надати звіт за формою №10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» (річна, поштова) за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ТОВ «А і ТВ» не подавало звіт форми №10 ПІ за 2018 рік до 1 березня 2019 року, і взагалі не звітувало у 2019 році про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за звітній 2018 рік Одеському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів, що було встановлено та зазначено в абз. 5 п. 1 розділу IV «Опис виявлених порушень» акту Управління Держпраці у Одеській області від 10.10.2019 рік № 15-01- 036/0293, складеного за результатами проведеної документальної перевірки ТОВ «А і ТВ» з питань додержання останнім законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

За результатами проведеної документальної перевірки ТОВ «А і ТВ» встановлено, що підприємство не виконало норматив у працевлаштуванні 1 особи з інвалідністю.

Згідно з отриманою інформацією від Пенсійного фонду середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2018 році в ТОВ «А і ТВ» становила 24 особи (копія листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.12.2019 року № 327/66/05-5).

Враховуючи те, що ТОВ «А і ТВ» не було дотримано установленого нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості передбаченій ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», а відтак на ТОВ «А і ТВ» покладається відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Відповідач у встановлений ч. 4 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» строк адміністративно-господарські санкції не сплатив, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 20 вказаного Закону та п 3.1 наказу Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження Порядку нарахування пені та її сплати» від 15.05.2007 року № 223 це спричинило нарахування пені.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 20.12.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником Товариства з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» 27.12.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером ОДЕСА ЦОКК 481.

Станом на 14.02.2020 року відзив на адміністративний позов, додаткові письмові докази в обґрунтування правової позиції відповідачем не надані.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Товариства з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» (ТОВ «А і ТВ»- далі), , знаходиться за адресою: 65026, Одеська область, м. Одеса, вул. Грецька, 5, здійснює наступні види діяльності (за КВЕД): 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); 56.21 Постачання готових страв для подій; 56.30 Обслуговування напоями; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, державну реєстрацію юридичної особи здійснено 19.06.2012 року номер запису 0044041 відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В період з 09.10.2019 по 10.10.2019 року посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області проведено перевірку ТОВ «А і ТВ» щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, за результатами якої складено Акт №15-01-036/0293, яким встановлені наступні порушення:

«Під час проведення перевірки з питань додержання законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів ТОВ «А і ТВ» (Товариство) встановлено, що Товариство у Фонді соціального захисту інвалідів не зареєстроване, що не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів».

Згідно представлених адміністрацією Товариства документів ведення яких, передбачено законодавством про працю (в частині працевлаштування інвалідів) за 2017-2018 рік:

У 2017 р. середньооблікова кількість шатних працівників складала 30 працівників.

У 2018 р. середньооблікова кількість шатних працівників складала 24 працівника.

При цьому, звіт до Фонду соціального захисту інвалідів не надавався, що свідчать про порушення вимог ч. 9 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Також роботодавець не виконує норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Працевлаштовані особи з інвалідністю:

2017 рік 0 осіб;

2018 рік 0 осіб.».

10.12.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за №32766/05-5 Одеському обласному відділенню фонду соціального захисту інвалідів надано інформацію щодо кількості штатних працівників та фонду заробітної плати по кожному підприємству за 2017-2018 роки, серед яких, зокрема, ТОВ «А і ТВ».

11.12.2019 року Одеським обласним відділенням фонду соціального захисту інвалідів за №03-1/1518 складено Розрахунок адміністративно-господарських санкцій за 2018 звітний рік відповідно до акту перевірки Головного управління Держпраці в Одеській області №15-01-036/0293 від 10.10.2019 р. та інформації Головного управління Пенсійного фонду України від 10.12.2019 р. №32766/05-5 відповідно до якого сума адміністративно-господарських санкцій складає 45593,33 грн.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Стаття 19 Конституції України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.2-3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Підставами юридичного спору в даній справі стало не виконання відповідачем нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю за 2018 рік, що призвело до накладення на відповідача адміністративного-господарських санкцій та стягнення пені.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875-XII (зі змінами), який гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до статті 17 Закону № 875-XII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом (частина перша).

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю (частина друга).

Відповідно до положень статті 18 Закону № 875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості (частина перша статті).

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя).

Частиною третьою статі 181 Закону № 875-XII визначено, що державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Статтею 19 Закону № 875-XII встановлено таке:

- для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця (частина перша);

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (частина друга);

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону (частина третя);

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю (частина дев`ята).

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 на реалізацію статей 19, 20 Закону № 875-XII затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування (далі - Порядок № 70 ).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Датою надходження звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів вважається дата подання роботодавцем звіту до відділення Фонду, а у разі надсилання його поштою - дата на поштовому штемпелі.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (далі Закон № 5067-VI) роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

На реалізацію цих норм Закону № 5067- VI наказом Міністерства соціальної політики України № 316 від 31.05.2013, у редакції наказу Міністерства соціальної політики України №1476 від 05.12.2016 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

Відповідно до розділу І цього Порядку: 3. Форма N3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця; 4. Актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв`язку; 5. Форма N 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Нормами статті 20 Закону № 875-XII визначено:

підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.

Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів (частина перша).

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (частина друга).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України (частина четверта).

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом (частина п`ята).

Відповідно до частини першої статті 238 Господарського кодексу України (далі ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Частиною другою цієї статті визначено, що види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ч.2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб`єкта господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

Як вбачається з позовної заяви, у зв`язку з несплатою відповідачем вказаних адміністративно-господарських санкцій у строк до 15.04.2019 року, останньому була нарахована пеня у розмірі 4468,80 грн., детальний розрахунок якої наведено у позові.

Суд зазначає, що адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та податковим законодавством України, а є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання наведених вимог законодавства ним у 2018 році подавались звіти форми №3-ПН про наявність вакантних робочих місць, в яких зазначалося про створені вакантні робочі місця для окремих категорій громадян - осіб з інвалідністю, та, окрім того, ТОВ «А і ТВ» взагалі не зареєстровано у Фонді соціального захисту інвалідів, що підтверджується Актом перевірки №15-01-036/0293 Головного управління Держпраці в Одеській області.

Суд вказує, що підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало інваліда з причин незалежних від нього: відсутність інвалідів, відмова інваліда від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів.

Аналогічна правова позиція наведена в текстах постанов Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №823/1821/18, від 07.02.2018 у справі №П/811/693/17, від 14.02.2018 у справі № 820/2124/16, від 28.02.2018 у справі №807/612/16, від 11.09.2018 у справі №812/1127/18, від 19.12.2018 у справі №812/1140/18, від 23.07.2019 у справі №820/2204/16, від 31.07.2019 у справі №812/1164/18.

Щодо вимог про зобов`язання зареєструватися в Одеському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів та надати звіт за формою № 10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» (річна, поштова) за 2014, 2015,2016, 2017, 2018 роки.

У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.12.2019 року за №32766/05-5 зазначено штатну чисельність працівників ТОВ «А і ТВ» та фонд заробітної плати за 2017 та 2018 роки.

Так, за середньооблікова кількість штатних працівників становить за 2017 рік:

січень 19 осіб; лютий, березень 18 осіб; квітень 30 осіб; травень 40 осіб; червень 50 осіб; липень 49 осіб; серпень 47 осіб; вересень 35 осіб; жовтень, листопад, грудень 20 осіб.

Середньооблікова кількість штатних працівників становить за 2018 рік:

січень, лютий, березень 20 осіб; квітень 24 особи; травень, червень, липень 25 осіб; серпень, вересень 26 осіб; жовтень 22 особи; листопад 21 особа; грудень 31 особа.

Абзацом 9 ст. 19 Закону №875-XII встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року №70 затверджено Порядок реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, який визначає процедуру реєстрації підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці), у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду).

Пунктами 2,3 зазначеного Порядку встановлено, що роботодавці реєструються у відділеннях Фонду за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців.

Для реєстрації роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) відділенню Фонду відповідну заяву за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Новостворені роботодавці та підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, що використовують найману працю, в яких кількість працюючих, для яких це місце роботи є основним, збільшилася до восьми і більше осіб, реєструються у відділенні Фонду до 1 лютого року, що настає за роком створення або збільшення кількості працюючих.

Частиною 4 ст. 87 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

З інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що ТОВ «А і ТВ» створено 19.06.2012 року.

ТОВ «А і ТВ» не зареєстровано у фонді соціального захисту інвалідів, що встановлено під час перевірки Головного управління Держпраці в Одеській області, хоча такий обов`язок виникає у підприємства в силу вимог Закону, оскільки штатна чисельність працівників за 2017, 2018 року є більшою ніж вісім осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року №70 затверджено також Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, який визначає процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю - базовому центру зайнятості.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом.

Актом перевірки №15-01-036/0293 встановлено, що підприємством звіти не подавали, в той час коли такий обов`язок виникає у підприємства в силу ч.3 ст. 18 Закону №875-XII

Відтак, оскільки відповідачем не надано доказів того, що ним було створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформовано відповідні установи про наявність відповідних вакантних робочих місць, тобто, не допущено правопорушення, яке є підставою для застосування до нього відповідальності, визначеної статтею 20 Закону, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "… адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Разом з цим, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» надати звіт за формою №10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» (річна, поштова) за 2014, 2015, 2016 роки, оскільки позивачем по справі, який є суб`єктом владних повноважень, не надано доказів щодо вчинення правопорушення у вигляді неподання звітів за 2014, 2015, 2016 року.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 12, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Одеського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів загальну суму заборгованості 50 062,13 грн. з яких: адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю за 2018 рік в сумі 45593,33 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 4468,80 грн.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» зареєструватися в Одеському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів та надати звіт за формою №10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» (річна, поштова) за 2017, 2018 роки.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «А і ТВ» надати звіт за формою №10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» (річна, поштова) за 2014, 2015, 2016 роки.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, , адреса: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, телефон: .

Товариство з обмеженою відповідальністю «А і ТВ», , адреса: 65026, Одеська область, м. Одеса, вул. Грецька, 5.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.