Справа № 540/269/19
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2020 року

Київ

справа №540/269/19

адміністративне провадження №К/9901/27886/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Білоуса О.В.,

суддів: Гусака М.Б., Желтобрюх І.Л.,

секретар судового засідання - Носенко Л.О.,

за участю: представника позивача - Портного М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент Логістик» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент Логістик» до Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області про стягнення заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та стягнення пені,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Акцент Логістик» (далі - Товариство) звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС у м. Києві, ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві, ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області, в якому просило суд:

- стягнути солідарно з Державного бюджету України через ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві та через Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за травень 2017 року в розмірі 5500770 грн та за червень 2017 року в розмірі 11500003 грн;

- стягнути солідарно з Державного бюджету України через ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві та Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за травень 2017 року у розмірі 769504,98 грн та за червень 2017 року у розмірі 1750142,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 червня 2017 року ТОВ «Акцент Логістик» подало до ГУ ДФС у м. Києві декларацію з ПДВ за травень 2017 року, в якій відобразило від`ємне значення з придбання товарів на суму 5500770 грн. В подальшому, 20 липня 2017 року Товариство подало декларацію з ПДВ за червень 2017 року, в якій відобразило від`ємне значення з придбання товарів на суму 11500003 грн. По зазначених деклараціях ГУ ДФС у м. Києві були проведені документальні позапланові виїзні перевірки, за результатами яких прийняті податкові повідомлення-рішення про зменшення задекларованих сум бюджетного відшкодування. Не погоджуючись з правомірністю відповідних податкових повідомлень-рішень Товариство оскаржило їх в судовому порядку, позови було задоволено, судові рішення набрали законної сили. ТОВ «Акцент Логістик» неодноразово зверталося із заявами до ГУ ДФС у м. Києві щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування за травень 2017 року на суму 5500770 грн та за червень 2017 року на суму 11500003 грн, однак відповідач не вчиняв відповідних дій з посиланням на оскарження в касаційному порядку судових рішень про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими позивачу зменшено розмір бюджетного відшкодування. ТОВ «Акцент Логістик» оскаржило в судовому порядку бездіяльність ГУ ДФС у м. Києві, внаслідок чого рішеннями суду у справах №2140/1447/18 та №2140/1390/18 зобов`язано податковий орган внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування за травень 2017 року на суму 5500770 грн та за червень 2017 року на суму 11500003 грн. Однак, ГУ ДФС у м. Києві не вчинило дій щодо внесення до Реєстру відповідних заяв, не виконало судові рішення, чим порушило право законного сподівання позивача на повернення коштів, які є його приватною власністю. Зазначене тягне за собою понесення відповідальності у вигляді стягнення пені за прострочення виплати бюджетного відшкодування.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року позов ТОВ «Акцент Логістик» задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Держаного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні, Херсонської області на користь ТОВ «Акцент Логістик» заборгованість з відшкодування податку на додану вартість за травень 2017 року в сумі 5500770 грн, за червень 2017 року в сумі 11500003 грн, а також пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за травень 2017 року в сумі 769 504, 98 грн, за червень 2017 року в сумі 1750142,92 грн.

Стягнуто з ГУ ДФС у м. Києві на користь ТОВ «Акцент Логістик» за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 19210 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, а в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

ГУ ДФС у м. Києві скористалося своїм правом та надіслало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції, просило у задоволенні касаційної скарги відмовити.

У судовому засіданні представник позивача доводи касаційної скарги підтримав та просив постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Пояснив, що суд першої інстанції дослідив усі наявні в матеріалах справи докази, надав оцінку доводам позивача та відповідача і прийняв вмотивоване та обґрунтоване рішення.

Рішення суду апеляційної інстанції, на думку представника позивача, не ґрунтується на обставинах справи, у ньому не спростовано встановлені судом першої інстанції обставини та не надано оцінки доказам, наявним в матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених судами фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанції встановлено, що 20 червня 2017 року ТОВ «Акцент Логістик» подало до ГУ ДФС у м. Києві декларацію з податку на додану вартість за травень 2017 року, в якій відобразило від`ємне значення суми ПДВ за травень 2017 року з придбання товарів на суму 5500770 грн.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та згідно з наказом від 17 липня 2017 року №6600, ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за травень 2017 року (податкова декларація з ПДВ від 20 червня 2017 року №.), за результатами якої складено акт перевірки від 18 серпня 2017 року №586/26-15-14-04-01/40883731. Актом перевірки зафіксовано, що в порушення вимог п. 200.4 ст. 200 ПК України ТОВ «Акцент Логістик» завищило заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2017 року на 5500770 грн.

На підставі акта перевірки від 18 серпня 2017 року №586/26-15-14-04-01/40883731 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 29 серпня 2017 року №, яким ТОВ «Акцент Логістик» відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2017 року у сумі 5500770 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року у справі №821/1426/17, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2018 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 серпня 2017 року № в частині відмови ТОВ «Акцент Логістик» у бюджетному відшкодуванні ПДВ за травень 2017 року в сумі 5500770 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 1 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДФС у м. Києві про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року та постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2018 року у справі №821/1426/17 та відмовлено ГУ ДФС у м. Києві у відкритті касаційного.

20 липня 2017 року ТОВ «Акцент Логістик» подало до ГУ ДФС у м. Києві декларацію з ПДВ за червень 2017 року, в якій відобразило від`ємне значення суми ПДВ за червень 2017 року з придбання товарів на суму 11500003 грн.

Наказом ГУ ДФС у м. Києві від 8 вересня 2017 року №8867 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Акцент Логістик» відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за червень 2017 року (податкова декларація з ПДВ від 20 липня 2017 року №). За результатами проведення документальної позапланової перевірки, ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 15 вересня 2017 року №639/26-15-14-04-01/40883731, яким зафіксовано порушення ТОВ «Акцент Логістик» вимог п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2017 року на 11500003 грн.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 29 вересня 2017 року №, яким ТОВ «Акцент Логістик» відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2017 року у сумі 11500003 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2017 року у справі №821/1510/17, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 вересня 2017 року № в частині відмови ТОВ «Акцент Логістик» у бюджетному відшкодуванні ПДВ за червень 2017 року у сумі 11500003 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДФС у м. Києві про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2017 року та постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року та відмовлено ГУ ДФС у м. Києві у відкритті касаційного провадження у справі №821/1510/17.

Товариство неодноразово зверталось до ГУ ДФС у м. Києві із заявами стосовно виконання рішень Херсонського окружного адміністративного суду по справах №821/1426/17 та №821/1510/17 та внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Акцент Логістик» суми ПДВ за травень 2017 року на суму 5500770 грн та за червень 2017 року на суму 11500003 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у справі №2140/1447/18, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року, визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС у м. Києві щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування позивачу ПДВ за травень 2017 року на суму 5500770 грн та зобов`язано податковий орган внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Акцент Логістик».

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі №2140/1390/18, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року, визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС у м. Києві щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування позивачу ПДВ за червень 2017 року на суму 11500003 грн та зобов`язано податковий орган внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування за червень 2017 року на суму 11500003 грн.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Акцент Логістик» анульовано 25 липня 2018 року.

26 березня 2019 року Херсонським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі №540/489/19 за позовом ТОВ «Акцент Логістик» до ГУ ДФС України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ.

18 грудня 2018 року ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Акцент Логістик» з питань не подання платником податків в установлений законом строк податкової декларації з ПДВ за липень 2018 року та не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ в останньому звітному (податковому) періоді, за результатами якої складено акт №245/21-22-14-04/40883731.

На підставі вказаного акта перевірки 18 січня 2019 року контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким ТОВ «Акцент Логістик» збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 21250000,04 грн (в тому числі: за основним платежем - 17000000,03 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 4250000,01 грн);

- №, яким контролюючим органом застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за не подання податкової звітності з ПДВ за липень 2018 року.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у справі №540/716/19 за позовом ТОВ «Акцент Логістик» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 січня 2019 року №.

У зв`язку з нездійсненням ГУ ДФС у м. Києві, на виконання судових рішень у справах №2140/1447/18 та №2140/1390/18, дій щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування за травень 2017 року на суму 5500770 грн та за червень 2017 року на суму 11500003 грн ТОВ «Акцент Логістик» звернулося з даним позовом до суду про стягнення солідарно з Державного бюджету України через ГУ Державної казначейської служби України в м. Києві та через Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість, а також пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з того, що на час виникнення спірних правовідносин з врахуванням судових рішень у справах №2140/1447/18 та №2140/1390/18, ПК України був закріплений обов`язок контролюючого органу вчинити відповідні дії, направлені на відшкодування платнику податків суми узгодженого податку на додану вартість. Однак, у зв`язку з тим, що суми бюджетного відшкодування з ПДВ за травень-червень 2017 року залишаються невідшкодованими ТОВ «Акцент Логістик» у визначені ПК України строки, останнє, за висновками суду першої інстанції, має право на стягнення в судовому порядку відповідних сум з Державного бюджету України з нарахуванням та виплатою пені в порядку, визначеному п. 200.23 ст. 200 ПК України.

Скасувавши рішення суду першої інстанції та відмовивши в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів Казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості або виконувати функції державного органу.

Крім того, як зазначив суд апеляційної інстанції, одночасна наявність судових рішень щодо зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування товариства за травень-червень 2017 року, а також щодо стягнення з Державного бюджету на користь ТОВ «Акцент Логістик» сум бюджетного відшкодування за травень-червень 2017 року, може призвести до подвійного стягнення відповідних сум на користь позивача, що є недопустимим.

Колегія суддів Верховного Суду не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За правилами абзацу другого пункту 200.15 статті 200 ПК України, після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Згідно із підпунктом «ґ» пункту 200.12 статті 200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зокрема, з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно із пунктом 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Щодо механізму відшкодування ПДВ, то Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 (далі - Порядок), визначено, що Міністерство фінансів України адмініструє реєстр та здійснює автоматичну обробку інформації ДФС та Казначейства щодо даних Реєстру заяв, як окремий інформаційний ресурс та забезпечує захист інформації відповідно до законодавства у сфері захисту державних інформаційних ресурсів. Формування Реєстру заяв здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Згідно із пунктом 5 Порядку, заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру заяв.

Відповідно до пункту 6 Порядку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

За вказаного правового регулювання, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що органи ДФС не виконали приписи як ПК України так і зазначеного Порядку, щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Акцент Логістик».

Відповідно до статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно із пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин ПК України був закріплений обов`язок контролюючого органу вчинити відповідні дії, направлені на відшкодування платнику податків суми узгодженого податку на додану вартість.

Суми бюджетного відшкодування з ПДВ за травень-червень 2017 року, як встанволено судами попередніх інстанцій, залишаються невідшкодованими ТОВ «Акцент Логістик» у визначені ПК України строки, що обґрунтовано дає право на подальше нарахування пені в порядку, визначеному пунктом 200.23 статті 200 ПК України.

Судом першої інстанції перевірені розрахунки позивача щодо нарахування пені за вказані періоди.

Так, судом першої інстанції встановлено, що у період з 6 червня 2018 року по 31 січня 2019 року у справі №821/1426/17 позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5 500 770,00 грн, що дає право на нарахування та стягнення пені у розмірі 769 504,98 грн.

У період з 15 травня 2018 року по 31 січня 2019 року у справі №821/1510/17 року позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 11 500 003 грн, що дає право на нарахування та стягнення пені у розмірі 1 750 142.92 грн.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано вважав неналежним способом захисту вимогу Товариства про стягнення бюджетного відшкодування ПДВ солідарно з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві та через Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області.

Правильним є висновок суду першої інстанції, що оскільки ТОВ «Акцент Логістик» зареєстровано як платник податків у м. Херсоні, то відповідно до цього, стягнення ПДВ та пені необхідно здійснювати через Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області, тобто за місцем реєстрації платника податків.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ, які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Аналогічний правовий висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного суду від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15 і колегія суддів бере її до уваги.

Ураховуючи наведене та з огляду на те, що такий спосіб захисту як зобов`язання контролюючого органу внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Акцент Логістик» не призвели до ефективного відновлення права платника податків, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні, Херсонської області на користь Товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та обрав правильний спосіб захисту порушеного права позивача.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції помилково скасував правильне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 352 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 344, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент Логістик» задовольнити.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року скасувати, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде виготовлено 17 лютого 2020 року.

Головуючий суддя О.В.Білоус

Судді М.Б.Гусак

І.Л.Желтобрюх