Справа № 140/2056/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 140/2056/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС (далі - ГУ ДФС у Волинській області) у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 № Ф-2457-56.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.06.2019 позивач отримав оскаржувану вимогу ГУ ДФС у Волинській області від 10.05.2019 № Ф-2457-56 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) в сумі 7844,65 грн.

Позивач не погоджується із вказаною вимогою про сплату боргу (недоїмки) з таких підстав.

02.02.2015 позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець, основним видом його діяльності за КВЕД є «69.10 діяльність у сфері права». Позивач здійснює підприємницьку діяльність із щомісячною сплатою єдиного податку ІІ групи зі ставкою 20% до розміру мінімальної заробітної плати та перебуває на обліку платників єдиного внеску як фізична особа - підприємець зі сплатою єдиного внеску в розмірі 22% до розміру мінімальної зарплати. Заборгованість зі сплати єдиного податку та єдиного внеску у позивача відсутня.

При цьому, позивач не подавав до ДФС за місцем реєстрації у 2018 році заяви про взяття на облік як самозайнятої особи, перебуваючи на обліку як фізична особа - підприємець, не потребує додаткової реєстрації як самозайнята особа, а доходи, отримані від адвокатської діяльності в період перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, звільняються від оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 № Ф-2457-56.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 1).

В поданому до суду 22.07.2019 відзиві на позовну заяву (а. с. 22-24) представник відповідача Михалік М.В. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що згідно з інтегрованою карткою платника позивачу нараховано єдиний внесок за 2018 рік та І квартал 2019 року, у зв`язку із чим відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) та даних АІС «Податковий блок» ОСОБА_1 правомірно була надіслана оскаржувана вимога. При цьому, доводи позивача про те, що він не взятий на облік в органах ДФС як самозайнята особа, що здійснює незалежну професійну діяльність, не мають правового значення для вирішення цієї справи, оскільки адвокат має право здійснювати адвокатську діяльність після отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та складання присяги адвоката України.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

03.09.2019 суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяви ГУ ДФС у Волинській області про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін (а. с. 43).

Ухвалою суду від 03.09.2019 дану справу визнано типовою, провадження у даній типовій адміністративній справі було зупинене до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 520/3939/19 за позовом самозайнятої особи - ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги (а. с. 44).

Ухвалами суду від 14.02.2020 провадження у справі поновлено та замінено відповідача ГУ ДФС у Волинській області на правонаступника Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) (а. с. 50-51).

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2015 позивач ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою - підприємцем, основний вид економічної діяльності - «69.10 діяльність у сфері права», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 04.02.2015 (а. с. 19).

16.01.2015, на підставі рішення Ради адвокатів Волинської області від 26.12.2014 № 1/30-8, позивачу ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 800 (а. с. 16).

Позивач ОСОБА_1 є платником єдиного податку, перебуває на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується даними звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форма (№ Д5) за 2018 рік (а. с. 10).

Як вбачається із інтегрованої картки платника єдиного внеску, станом на 30.04.2019 за позивачем обліковується недоїмка з єдиного внеску в сумі 7844,65 грн. (а. с. 30 зворот).

При цьому, із цієї ж інтегрованої картки платника єдиного внеску (а. с. 26-31) та розрахунку нарахування недоїмки до оскаржуваної вимоги (а. с. 32) також вбачається, що контролюючий орган здійснив нарахування позивачу ОСОБА_1 єдиного внеску одночасно як фізичній особі - підприємцю, в т. ч. на спрощеній системі, та як фізичній особі - підприємцю, в т. ч. з незалежною професійною діяльністю, а саме: 19.04.2018, 19.07.2018, 19.10.2018 та 21.01.2019 (а. с. 34-38).

ГУ ДФС сформувало та скерувало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-2457-56 від 10.05.2019, у якій повідомило про наявність у ОСОБА_1 станом на 30.04.2019 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 7844,65 грн., яку вимагало сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цієї вимоги (а. с. 6). Вказану вимогу було вручено позивачу 18.06.2019, що підтверджується листом Волинської дирекції АТ «Укрпошта» від 26.06.2019 № 38 (а. с. 8).

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 03.01.2019 подав до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форма (№ Д5) за 2018 рік як фізична особа - підприємець на спрощеній системі оподаткування (а. с. 10), протягом січня 2018 року - квітня 2019 року щомісячно здійснював сплату єдиного внеску, що підтверджується квитанціями (а. с. 11), а зарахування коштів відображено в інтегрованій картці платника єдиного внеску (а. с. 26-31).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є:

фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що Закон № 2464-VI не визначає такого платника єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є платником єдиного внеску - фізичною особою - підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування (а. с. 10), тобто є платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 2464-VI облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону № 2464-VI).

Відповідно до статті 5 Закону № 2464-VI та інших нормативно-правових актів розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 03.12.2014 за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162), який є нормативно-правовим актом у розумінні частини третьої статті 117 Конституції України та джерелом права, яке застосовується судом, відповідно до частини другої статті 7 КАС України.

Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах, зокрема, 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464 (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Суд встановив, що позивач як фізична особа - підприємець із 03.02.2015 перебуває на обліку контролюючого органу як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а. с. 9 зворот).

Розділом ІІІ Порядку № 1162 встановлено порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755.

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №1162).

Аналіз положень цього Порядку свідчить про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою № 1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення «ознаки незалежної професійної діяльності» Порядок №1162 не передбачає.

Суду не надані докази того, що після отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю позивач подав заяву за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу. Натомість самостійне встановлення відповідачем позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності не узгоджується з нормами Порядку № 1162, якими визначена процедура взяття на облік платників єдиного внеску.

Крім того, постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562, затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Положення № 10-1), яке відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

З метою забезпечення обробки інформації в Реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1).

Облікова картка відкривається у разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом (пункт 2 розділу ІІІ Положення № 10-1).

До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Системний аналіз норм Закону № 2464-VI та Положення № 10-1 дає підстави для висновку про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи-підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до ПФУ щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення «ознаки незалежної професійної діяльності» та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Статус фізичної особи - підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та, як наслідок, порядок обліку та сплати єдиного внеску такою особою Закон № 2464-VI не передбачає.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.09.2019 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у зразковій справі № 520/3939/19, та враховуються судом при вирішенні цієї справи.

Отже, враховуючи, що позивач не перебуває на обліку платника єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подає звітність як такий платник, суд дійшов висновку про безпідставне встановлення відповідачем позивачу як платнику єдиного внеску фізичній особі - підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності та нарахування на цій підставі єдиного внеску.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та висновків щодо застосування норм права у зразковій справі № 520/3939/19, суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 № Ф-2457-56 в сумі 7855,65 грн. сформована та надіслана позивачу безпідставно, у зв`язку із чим з вказаних підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування оскаржуваної вимоги належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 760,40 грн., що був сплачений квитанцією від 26.06.2019 (а. с. 2), та який був зарахований до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується випискою (а. с. 19).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2019 року № Ф-2457-56.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 43143484) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 760 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх