Справа № 520/10957/18
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
"17" лютого 2020 р. справа № 520/10957/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Котеньова О.Г. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного військово-медичного управління Збройних Сил України, Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, 12 регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, третя особа - Міністерство оборони України, про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до 12 регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова, Головного військово-медичного управління Збройних Сил України, третя особа - Міністерство оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Військово-лікарської комісії Північного регіону, що зазначено у його вих. від 05.05.2018 № 329 щодо начебто відсутності компетенції і підстав для розгляду заяви позивача від 24.04.2018 про перегляд постанови госпітальної військово-лікарської комісії (далі - ГВЛК) від 14.02.2013 № 315 про ступень придатності позивача до військової служби (далі - Заява-1) у порядку, визначеному п. 3.13 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення);

- визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії Північного регіону, що зазначені у його вих. від 05.05.2018 № 329 щодо повернення Заяви-1 у порядку, визначеному п. 3.13 розділу II Положення без її розгляду Немишлянському районному військовому комісаріату м. Харкова та зобов`язати Військово-лікарську комісію Північного регіону утриматися від вчинення дій щодо повернення даної заяви без її розгляду;

- встановити наявність компетенції (повноважень) Військово-лікарської комісії Північного регіону щодо розгляду нею Заяви-1 у порядку, визначеному п. 3.13 розділу II Положення;

- поновити право позивача на перегляд постанови ГВЛК від 14.02.2013 № 315 про ступень його придатності до військової служби, що встановлено у термін 5 років після звільнення до остаточного вирішення цього питання у порядку п. 3.13 розділу II даного Положення;

- визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії Північного регіону щодо усунення нею від розгляду Заяви-1 у порядку, визначеному п. 3.13 розділу II Положення та зобов`язати Військово-лікарську комісію Північного регіону розглянути Заяву-1;

- визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії Північного регіону щодо усунення нею від розгляду Заяви-1 у порядку, визначеному п. 3.13 розділу II Положення та зобов`язати Військово-лікарську комісію Північного регіону задовольнити Заяву-1;

- стягнути з Військово-лікарської комісії Північного регіону кошти в сумі 2 144 448 грн на відшкодування шкоди, заподіяної позивачу його дискримінацією по відношенню до позивача, яка виявилась у його протиправних рішеннях, діях та бездіяльності;

- стягнути з Військово-лікарської комісії Північного регіону кошти в сумі 536 112 грн на відшкодування шкоди, заподіяної позивачу його протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю;

- визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, що зазначено у його вих. від 31.07.2018 № 3423 щодо начебто неможливості вирішення ним без порушення чинного законодавства України питань по суті заяв позивача від 24.07.2018 (далі - Заява-2) та від 26.07.2018 (далі - Заява-3) стосовно перегляду постанови ГВЛК від 14.02.2013 № 315 про ступень придатності позивача до військової служби у порядку, визначеному п. 3.13 розділу II Положення, вжиття заходів щодо поновлення порушених прав позивача Військово-лікарською комісією Північного регіону, яка перебуває у прямому підпорядкуванні Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України;

- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо нездійснення нею своїх повноважень згідно Положення щодо проведення медичного огляду позивача, здійснення керування Військово-лікарською комісією Північного регіону стосовно забезпечення прав та законних інтересів позивача на перегляд постанови ГВЛК від 14.02.2013 № 315 про ступень його придатності до військової служби у порядку, визначеному п. 3.13 розділу II Положення;

- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо неповернення позивачу копії медичної картки стаціонарного хворого (далі - МКСХ) № 4577. яка була надана позивачем до Заяви- 2 на вимогу посадової особи Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України та зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України повернути позивачу копію МКСХ № 4577, що є власністю позивача;

- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо ненадання відповіді на заяву позивача від 31.07.2018 щодо забезпечення його порушеного права на перегляд постанови ГВЛК від 14.02.2013 № 315 про ступень придатності позивача до військової служби у порядку, визначеному п.3.13 розділу II Положення та заключення контракту на військову службу (далі - Заява-4) та зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України розглянути Заяву-4;

- поновити право позивача на перегляд постанови ГВЛК від 14.02.2013 № 315 про ступень його придатності до військової служби, що встановлено у термін 5 років після звільнення до остаточного вирішення цього питання у порядку п. 3.13 розділу II даного Положення;

- стягнути з Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України кошти в сумі 2 144 448 грн на відшкодування шкоди, заподіяної позивачу його дискримінацією по відношенню до позивача, яка виявилась у його протиправних рішеннях, діях та бездіяльності;

- стягнути з Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України кошти в сумі 536 112 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної позивачу його протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю;

- визнати протиправною бездіяльність Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова, що зазначена у його вих. Від 21.05.2018 № 3/1008 щодо невиконання ним законних дій по забезпеченню прав та законних інтересів позивача щодо перегляду постанови ГВЛК від 14.02.2013 № 315 про ступень придатності позивача до військової служби у порядку, визначеному п. 3.13 розділу II Положення та зобов`язати Немишлянський районний військовий комісаріат м. Харкова невідкладно направити Військово-лікарській комісії Північного регіону для розгляду Заяву-1;

- поновити право позивача на перегляд постанови ГВЛК від 14.02.2013 № 315 про ступень його придатності до військової служби, що встановлено у термін 5 років після звільнення у порядку, визначеному п. 3.13 розділу II Положення до остаточного вирішення цього питання;

- стягнути з Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова кошти в сумі 2 144 448 грн на відшкодування шкоди, заподіяної позивачу його дискримінацією по відношенню до позивача, яка виявилась у протиправних рішеннях, діях та бездіяльності Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова;

- стягнути з Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова кошти в сумі 536 112 грн на відшкодування шкоди, заподіяної позивачу його протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю;

- визнати протиправною бездіяльність Головного військово-медичного управління Збройних Сил України щодо відмови ним у реєстрації телефонного звернення позивача від 26.06.2018 та зобов`язати Головне військово-медичного управління Збройних Сил України його зареєструвати це звернення та надати на нього відповідь;

- стягнути з Головного військово-медичного управління Збройних Сил України кошти в сумі 536 112 грн на відшкодування шкоди, заподіяної позивачу його протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю.

За допомогою системи "Електронний суд" 14.02.2020 позивачем надано заяву про відвід судді Котеньова О.Г. вх.№01-26/12391/2020 від 17.02.2020.

В обґрунтування вказаної заяви про відвід позивачем зазначено, що під час ознайомлення з матеріалами справи 12.02.2020 позивачем було виявлено порушення визначення складу суду, що встановлені ст. 31 КАС України.

Суд зазначає, що порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу регламентується ст. 40 КАС України, відповідно до якої питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що розгляд заяви про відвід у судовому засіданні за заявою учасника справи не передбачено, питання про відвід вирішується у порядку письмового провадження.

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Підстави для відводу судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зазначений вище перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Питання про відвід суд вирішує в порядку, передбаченому ст.ст39-41 Кодексу адміністративного судочинства України.

У заяві вх.№01-26/12391/2020 від 17.02.2020 позивач зазначає про те, що 12.02.2020 він частково ознайомився із матеріалами судової справи в Харківському окружному адміністративному суді. Під час цього ознайомлення ним виявлено порушення визначення складу суду, що встановлені ст. 31 КАС України, зокрема, позов від 30.11.18 у межах судової справи №520/10957/18 було розподілено до судді ХОАС Заічко О.В. Листом Другого апеляційного адміністративного суду від 12.07.19 (т. 2, а.с. 17), матеріали справи №520/10957/18 були повернуті до ХОАС для продовження розгляду. Відповідно до відмітки ХОАС, даний лист було зареєстровано у ХОАС 23.07.19 за №01/44350/19. Наступний лист у другому томі справи (а.с. 18) - витяг з протоколу передачі справи раніше визначеному судді - Заічко О.В. Дата та час здійснення цього розподілу: 23.07.19, 17:21:02. Наступний лист у другому томі справи (а.с. 19) - витяг з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, відповідно до якого, справу було розподілено до судді Котеньова О.Г. У підставах цього розподілу зазначено: Рішення зборів суддів. У примітці - розпорядження керівника апарату суду №03- 05/285 від 23.07.19. Дата та час здійснення цього розподілу: 23.07.19, 17:22:22. Але, всупереч ч. 9 ст. 31 КАСУ, саме дане розпорядження відсутнє в матеріалах справи.

Позивач вважає, що зазначені вище обставини унеможливлюють складання зазначеного розпорядження керівника апарату суду в зазначений період часу (1 хв. 20 с.) та дають обґрунтовані підстави вважати, що при повторному розподілі справи до судді Котеньова О.Г., у дійсності ніякого розпорядження не було, тому воно і не було залучено до справи.

Відповідно до ч.3 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що, за твердженням позивача, про обставини, що стали підставою для заявлення відводу, йому стало відомо 12.02.2020 під час ознайомлення з матеріалами справи за заявою вх.№ 01-26/10024/2020 від 07.02.2020.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач ознайомлювався з матеріалами справи за заявами вх.№32862 від 20.09.2019 (Другий апеляційний адміністративний суд) том 3, а.с.30, вх.№01-2671582/19 від 08.11.2019 (том 4, а.с.112), вх.№01-26/73655/19 від 15.11.2019 (том 5, а.с.105), вх.№01-26/80872/19 від 11.12.2019 (том 6, а.с.87).

При цьому 13.12.2019 під час ознайомлення з матеріалами справи за заявою вх.№01-26/80872/19 від 11.12.2019 позивачем власноруч зроблено відмітку на заяві про ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на вимоги ч.3 ст.39 КАС України суд приходить до висновку про те, що про зазначені у заяві вх.№01-26/12391/2020 від 17.02.2020 обставини заявнику було відомо після ознайомлення з матеріалами справи за попередньо поданими заявами про ознайомлення з матеріалами справи. Зважаючи, що на заявах вх.№32862 від 20.09.2019, вх.№01-2671582/19 від 08.11.2019 та вх.№01-26/73655/19 від 15.11.2019 позивачем зроблено відмітку про ознайомлення з матеріалами справи частково, натомість за заявою вх.№01-26/80872/19 від 11.12.2019 позивач ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі, суд приходить до висновку, що про наявність обставин, що стали підставами для відводу з дотриманням вимог розумності, добросовісності та обґрунтованості позивачу могло бути відомо 13.12.2019.

З огляду на вищевказане суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу у зв`язку з недотриманням позивачем вимог ч.3 ст.39 КАС України.

Відповідно до ч.ч.4,8 ст.40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-41, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Передати справу у відповідності до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 17 лютого 2020 року.

Суддя О.Г. Котеньов