Справа № 521/13262/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 521/13262/19
Головуючий в 1 інстанції: Коблова О.Д.

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М., Єщенка О.В.

за участю секретаря: Пономарьової Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Одеської митниці ДФС та просив суд скасувати постанову Одеської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №0843/50000/19 від 01 серпня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те що матеріали справи не містять докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, а саме заявлення у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей стосовно країни походження автомобіля.

При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що адміністративне стягнення накладено поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України.

Також позивач вказує на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження достовірності використаних відповідачем джерел при оцінці транспортного засобу та нарахування митних платежів.

За наслідками розгляду зазначеної справи Малиновським районним судом м. Одеси 11 грудня 2019 року прийнято рішення відмову у задоволенні позовних вимог.

Приймаючи зазначене рішення суд виходив з того, що позивачем з метою зменшення розміру митних платежів було надано документи, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару, що призвело до неправомірного зменшення митних платежів на суму 83 045,39 грн., чим вчинене порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням та не доведенням обставин та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Апеляційним судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.06.2017 в Одеській митниці ДФС було оформлено МД «ІМ40ДЕ» № UA500110/2017/003909 на вантаж «нові автомобілі легкові….» у кількості 3 шт., що надійшов від фірми-відправника «OKSh Trading LLP» (Великобританія) з Грузії в адресу одержувача ТОВ «АВТО МОТРОС ЛТД» (, 04119, Україна, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, буд. 1-А).

12.06.2017 в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» директором ТОВ «АВТО МОТРОС ЛТД» (, 04119, Україна, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, буд. 1-А) ОСОБА_1 , , були надані наступні документи: контракт від 20.01.2017 № 20/01, інвойс № 05/06 від 05.06.2017, сертифікат походження № PL/ MF/ AL 0713755, PL/MF/AL 0713756, PL/MF/AL 0713756 від 07.06.2017, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 12.06.2017 № UA500110/2017/003909.

12.06.2017 зазначені товари були оформлені згідно «ІМ40ДЕ» від 12.06.2017 № UA500110/2017/003909 та випущені у вільний обіг.

При митному оформленні вказаної МД на товар № 3 ««Новий легковий автомобіль, марки TOYOTA, модель - RAV4, календарний рік виготовлення - 2017, модельний рік виготовлення - 2017, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , № шасі - немає даних, двигун - немає даних, з двигуном внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, з робочим об`ємом циліндрів двигуна 1987 куб. см, бензин., призначений для перевезення людей, загальна кількість посад. місць, включаючи місце водія - 5, тип кузова - універсал» надавався сертифікат про походження товару загальної форми № PL/MF/AL 0713755 від 07.06.2017 року, виданий уповноваженим органом Польщі.

В акті міститься посилання на лист Департаменту адміністрування митних платежів ДФС від 26.02.2019 № 6427/7/99-99-19-04-02-17 яким повідомлено Одеську митницю ДФС про те, що відповідно до інформації, направленої листом уповноваженого органу Польщі від 14.01.2019 № 1401-IOC.4331.82.2018 сертифікат про походження товару від 07.06.2017 № PL/MF/AL 0713755 видавався польськими митними органами, однак експортер не надав відповідних документів, що підтверджують статус походження товару.

У зв`язку із чим, оскільки достовірність відомостей, зазначених у сертифікаті № PL/MF/AL 0713755 від 07.06.2017 року, не підтверджено, контролюючим органом складено висновок про необхідність застосування відносно вказаного товару остаточних компенсаційних заходів шляхом справляння остаточного компенсаційного мита у розмірі 17,66 % відповідно до Рішення міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № АС-344/2015/4411-06 від 13.11.2015 року.

Не погоджуючись із постановою про накладення стягнення, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено законність свого рішення відповідними доказами, у тому числі дотримання порядку розгляду справи про порушення митних правил.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зазначені обставини не можуть свідчити про відповідність рішення відповідача критерію обґрунтованості і правомірності, що є безумовною підставою для його скасування із закриттям провадження у справі про порушення митних правил.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент проведення митного оформлення товару) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно із ч. 1 ст. 258 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент проведення митного оформлення товару) під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент проведення митного оформлення товару) з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

За правилами ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент проведення митного оформлення товару) декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Водночас, згідно із ч. 1 ст. 320 Митного кодексу України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України визначено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 43 Митного кодексу України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Апеляційний суд враховує, що на момент митного оформлення товару, у тому числі, з метою підтвердження правомірності заявленої митної вартості товару, позивачем подано сертифікат походження товару, виданий відправником (продавцем) вказаного товару.

Таким чином, саме сертифікат про походження від 07.06.2017 р. №PL/MF/AL 0713755, який видавався компетентним органом, в розумінні ст.ст.73-74 КАС України, є належним і допустимим доказом на підтвердження країни походження відповідного товару.

При цьому, контролюючим органом під час перевірки не встановлена невідповідність (недійсність) вказаного документа, у тому числі тієї обставини, що сертифікат не видавався на підставі сертифікату компетентного органу у країні походження товару.

Водночас, необґрунтованим також залишається застосування відповідачем до спірних правовідносин Рішення міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АС-344/2015/4411-06 від 13.11.2015 року "Про застосування остаточних компенсаційних заходів щодо імпорту в Україну легкових автомобілів походженням з Російської Федерації".

В свою чергу, факт прибуття автомобілів (товару) з порту завантаження Батумі - у порт розвантаження - Чорноморськ, підтверджується коносаментом, який є в матеріалах справи.

В матеріалах справи міститься лист VI Митного відділу в м.Варшаві № 441040-403.11.2019.SD.1405 від 08.04.2019 р., відповідно до якого митний відділ підтверджує факт легалізації сертифікату походження № РL./ МF /AL 0713755 від 07.06.2017 року для транспортного засобу марки ТОУОТА, модель - RAV4, календарний рік виготовлення - 2017, модельний рік виготовлення 2017, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Також, наявний в матеріалах справи інвойс (комерційний рахунок) від .06.2017 р. містить інформацію про країну походження автомобілів - Японія.

Крім того, при розгляді справи, на підтвердження країни походження та факту легалізації сертифікату походження № РІ./ МF /AL 0713755 від 07.06.2017 року транспортного засобу марки ТОУОТА, модель - RAV4, календарний рік виготовлення - 2017, модельний рік виготовлення 2017, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , ОСОБА_1 додатково надав: висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 5573/04 і 04.04.2019 р. судового експерта Рашкевнч О.А. , а також лист VI Митного відділу в м.Варшаві № 441040-403.11.2019.SD.1405 від 08.04.2019 р.

Таким чином, факт походження вказаного вище автомобілю підтверджено належними та допустимими доказами у їх сукупності.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що факт подання позивачем до митного органу недостовірних документів, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації щодо країни походження спростовується матеріалами справи, зокрема, сертифікатом про походження № РІ./МF/AL 0713755 від 07.06.2017 року, коносаментом, інвойсом (комерційним розрахунком), висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 5573/04 від 04.04.2019 р. судового експерта Рашкевич О.А. , листом VI Митного відділу в м. Варшаві № 441040-403.12.2019.SD.1405 від 08.04.2019 року, листом офіційного дилеру Тойота в Грузії від 06.08.2019 року, тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, в матеріалах справи не містяться докази, на яких можна встановити підстави та достовірність використаних джерел при оцінці транспортного засобу та нарахуванні митних платежів, необхідних до сплати в сумі 83 045,39 грн.

Відповідно до статті 485 Митного кодексу України заявления в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії. спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачено наявність спеціальної протиправної мети, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості, а тому визначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що дії останнього направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу. Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, а відтак, і відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 527 МК України є підставою для закриття провадження у справі:

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 315, 317, 321, 325 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Постанову Одеської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №0843/50000/19 від 01 серпня 2019 року скасувати, а провадження по справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 14.01.2020 року.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Єщенко