Справа № 686/16174/19
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/16174/19

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

18 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницький про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2019 року позов було залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою про залишення позову без розгляду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. Апелянт вважає оскаржуване судове рішення незаконним, у зв`язку з чим просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки представником позивача отримано ухвалу від 16.10.2019 року, при цьому, зазначені недоліки не виправлено, то наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення без розгляду позовної заяви, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Судом встановлено, що ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.06.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Однак, ухвалою від 16.10.2019 року позов було залишено без руху та запропоновано позивачу до 29.11.2019 року усунути недоліки даної заяви.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Так, підставою для залишення позовної заяви без руху, слугувала відсутність оригіналу оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення. Зобов`язано позивача надати зазначений документ.

29.11.2019 року суд першої інстанції залишив без розгляду позовну заяву позивача на тій підставі, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Згідно ст. 171 ч. 15 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що висновком Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому від 14.11.2017 року припинено перевірку по факту дорожньо - транспортної пригоди за участю Яворського М.К., яка мала місце 02.08.2017 року на перехресті вул. Прибузька - Старокостянтинівське шосе у м. Хмельницькому згідно п. 9 ст. 247 КУпАП.

18.06.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовними вимогами про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 14.11.2017 року, оформлену висновком та складену начальником відділу розшуку та оформлення матеріалів ДТП УПП у м. Хмельницькому.

З вищезазначеного вбачається, що предметом оскарження у даній справі є саме висновок начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у м. Хмельницькому майора поліції Лежнюка І.В. від 14.11.2017 року.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Отже, виходячи із положень наведеної норми, законом може бути передбачено вирішення певних категорій публічно-правових спорів у порядку іншого судочинства.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Таким чином, публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки предмету спору у даній справі та не визначив, яке саме рішення суб`єкта владних повноважень оскаржується позивачем та чи підлягає вказаний позов розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В даному випадку позивачем не оскаржується безпосередньо постанова про накладення адміністративного стягнення, відсутність якої, на думку суду першої інстанції, слугувало підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки даним обставинам.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при розгляді даної справи, внаслідок чого, ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду слід скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницький про скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати.

Справу направити до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Матохнюк Д.Б.