Справа № 340/203/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 лютого 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/203/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову

позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Управління Держпраці у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 24, )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №КР3493/43/АВ/ТД-ФС від 12.11.2019 року про накладення штрафу.

Позов ФОП ОСОБА_1 мотивовано тим, що посадовою особою Управління Держпраці у Кіровоградській області 27.09.2019 року складено акт інспекційного відвідування №КР3493/43/АВ, в якому зафіксовано порушення ним трудового законодавства. З цих підстав 12.11.2019 року відповідачем винесено спірну постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №КР3493/43/АВ/ТД-ФС, якою на позивача за порушення вимог, передбачених статтею 24 КЗпП України відносно чотирьох працівників, на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено штраф у розмірі 500760 грн. Позивач, заперечуючи порушення ним трудового законодавства та стверджуючи про те, що посадовою особою відповідача порушено порядок проведення інспекційного відвідування, просить суд визнати протиправною та скасувати спірну постанову.

Ухвалою судді від 31.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за цим позовом та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.02.2020 року.

Між тим, 18.02.2020 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірної постанови про накладення штрафу №КР3493/43/АВ/ТД-ФС від 12.11.2019 року у виконавчому провадженні ВП №60986318, відкритому постановою державного виконавця Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 4 статті 150 КАС України передбачено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частин 1, 4, 6 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Предметом спору у даній праві є оскарження постанови т.в.о. начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області №КР3493/43/АВ/ТД-ФС від 12.11.2019 року, якою за порушення вимог статті 24 КЗпП України щодо чотирьох працівників та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 500760 грн. Ця постанова набрала законної сили 12.11.2019 року, а строк пред`явлення її до виконання - до 12.02.2020 року.

Як передбачено частиною 6 статті 265 КЗпП України, виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.

Суд установив, що наразі в Устинівському районному ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває на виконанні виконавче провадження ВП№60986318 з примусового виконання постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області №КР3493/43/АВ/ТД-ФС від 12.11.2019 року про стягнення з боржника ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 500760 грн. Виконавче провадження відкрито 15.01.2020 року. У межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 11.02.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частинами 5, 7 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема: 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.

Пунктом 2 частини 1 статті 34, частиною 1 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа - до розгляду питання по суті.

Отже, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про накладення штрафу №КР3493/43/АВ/ТД-ФС від 12.11.2019 року, яка є предметом спору у даній справі, зумовлює примусове виконання цієї постанови та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" та вже призвело до арешту всього нерухомого та рухомого майна позивача.

Таким чином, запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірної постанови стосуються предмету позову і є співмірним з позовними вимогами.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити.

Керуючись статтями 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 24, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про накладення штрафу №КР3493/43/АВ/ТД-ФС від 12.11.2019 року у виконавчому провадженні №60986318 - до набрання судовим рішенням у справі №340/203/20 законної сили.

Копію ухвали надіслати учасникам справи та Устинівському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш