Справа № 620/2685/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2685/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І..;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 25 листопада 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - ГУ НП в Чернігівській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 02.08.2019 № 1476 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 заперечує факт порушення зі свого боку службової дисципліни та неналежного виконання службових обов`язків, результатом яких стало недотримання вимог особистої безпеки під час припинення протиправних дій затриманої особи. Крім того, позивач спростовує вчинення неправомірних дій щодо утримування правопорушника з перевищенням встановленого часу.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани необґрунтованим та, як наслідок, протиправним.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 23.06.2019 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшла інформація про те, що інспектор ювенальної превенції сектору превенції Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУ НП Чернігівської області капітан поліції ОСОБА_1, перебуваючи на службі в однострої з вогнепальною зброєю, отримав тілесні ушкодження.

Наказом ГУ НП в Чернігівській області від 24.06.2019 № 1002 за вищевказаною інформацією призначено службове розслідування.

Відповідно до висновку службового розслідування від 24.07.2019 дисциплінарною комісією встановлено, що інспектор ювенальної превенції сектору превенції Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУ НП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_1 під час затримання та доставляння до відділення поліції гр. ОСОБА_2 у порушення вимог ст. 261, 263 КУпАП неправомірно та з перевищенням встановленого законом часу утримував останнього (без складення протоколу про адміністративне затримання з часу фактичного затримання), а також у порушення вимог ч. 4 ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію» застосовував кайданки більше двох годин безперервно, водночас під час складення адміністративних матеріалів не вжив усіх необхідних заходів особистої безпеки, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження. Дисциплінарною комісією за вказані порушення службової дисципліни, неналежне виконання службових обов`язків було запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Наказом ГУ НП в Чернігівській області від 02.08.2019 № 1476 ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Щодо обґрунтування притягнення до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі також - Закон України «Про Національну поліцію») у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (надалі також - Дисциплінарний статут Національної поліції України), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 1, 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, з моменту фактичного адміністративного затримання ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 та доставляння останнього до Срібнянського відділення поліції о 19.00 23.06.2019, що підтверджується журналом обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області (а. с. 75), до часу фактичного звільнення гр. ОСОБА_2 о 00.00 24.06.2019, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 23.06.2019 № 090092 (а. с. 81), минуло п`ять годин, що на дві години більше максимального строку адміністративного затримання, визначеного ч. 1 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години.

Щодо посилання позивача на ускладнений процес оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, зокрема на виниклу необхідність проведення медичних оглядів, коленія суддів зазначає наступне.

Так, зазначене вище не звільняє останнього від обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Щодо посилання позивача на положення п. 7 розділу 7 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2017 № 440, колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд апеляційної інстанції вказує, що приписи п. 7 розділу 7 вищевказаної Інструкції визначають обов`язки оперативних чергових під час перебування правопорушників у кімнатах затриманих, а гр. ОСОБА_2 до кімнати затриманих не поміщався.

Крім того, погоджується з висновками ГУ НП в Чернігівській області щодо порушення ОСОБА_1 . ст. 14 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-XII (надалі також - Закон України «Про охорону праці»), відповідно до якої працівник, зокрема, зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

Перебування в одному приміщення наодинці з агресивно налаштованим правопорушником (як зазначає у позовній заяві ОСОБА_1 ), без вжиття всіх необхідних заходів особистої безпеки (знаходження на безпечній дистанції, забезпечення присутності інших поліцейських, попереджувальні заходи щодо можливих протиправних дій правопорушника тощо) свідчать про нехтування позивачем заходами особистої безпеки, що є порушенням ст. 14 Закону України «Про охорону праці».

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що наказ від 02.08.2019 № 1476 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани містить чітко визначені та конкретні норми чинного законодавства, порушення яких, згідно з висновком службового розслідування від 24.07.2019, було допущено позивачем 23.06.2019.

Нв підставі ивщке зазначеного, колегі суддів приходить до висновку, що Головне управління Національної поліції в Чернігівській області при прийнятті наказу від 02.08.2019 № 1476 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, отже відсутні правові підстави для скасування цього наказу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 17 лютого 2020 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль