Справа № 300/1642/19
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Остап`юк С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1642/19 пров. № 857/11852/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.Я., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Гнатик А.З.

апелянта: ОСОБА_1

представника відповідача: Майкович Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 300/1642/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ :

02.08.2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправної щодо ненадання безоплатної вторинної правової допомоги, зобов`язання надати безоплатну вторинну правову допомогу та стягнення суми в розмірі 100 000 за завдану майнову та моральну шкоду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2019р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник відповідача Майкович Л.М. в судовому засіданні просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи 09.11.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання безоплатної вторинної правової допомоги, що передбачає складання процесуальних документів та представництво інтересів потерпілого у кримінальному провадженні № 0002928 за ч.2 ст. 367 КК України. ( а.с. 19 )

Наказом Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 821/03 від 10.11.2017р. вирішено надати безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1., призначено адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги та видано доручення № 0000719 адвокату Кучер Н.Ю. для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 10.11.2017р. (а.с. 21 )

13.12.2017р. ОСОБА_1 звернувся повторно до Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання безоплатної вторинної правової допомоги що передбачає складання процесуальних документів та представництво інтересів потерпілого у кримінальному провадженні № 0002928 за ч.2 ст. 367 КК України.( а.с. 23 )

Наказом Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 950/03 від 14.12.2017р. вирішено надати безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1., призначено адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги та видано доручення № 0000869 адвокату Жичицькій С.Р. для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 21.12.2017р. ( а.с. 25-26)

05.03.2018р. позивач звернувся до Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо здійснення заміни адвоката. (а.с. 27 )

05.03.2018р. Наказом Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 19-3 «Про заміну адвоката» припинено дію доручення від 21.12.2017р. № 00008659 для надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с. 28 )

Івано-Франківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначив Лугового М.Р. для надання безоплатної вторинної допомоги позивачу, що підтверджується дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 0000186 від 06.03.2018 р. (а. 29 )

Позивач вважає, що адвокат Луговий М.Р. не надавав йому якісно та в необхідному обсязі безоплатну вторинну допомогу.

Крім того, ОСОБА_1 вважає що відповідач Івано-Франківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги протиправно відмовив йому в наданні допомоги.

Проте, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що відповідач Івано-Франківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги не прийняв жодного рішення про відмову у наданні позивачу безоплатної вторинної правової допомоги.

В п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З аналізу вказаних норм видно, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

п.1 ч.1 ст.19 КАС передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їх посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Одночасно, ст.124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси та просити їх про захист.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що за змістом наведеної норми Конституції України та КАС України судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Тобто, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб`єктивного права позивача у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Відповідно до ст.15 Закон України «Про безоплатну правову допомогу» суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Згідно із ст.17 Закон України «Про безоплатну правову допомогу» центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги:

-приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги;

-укладає контракти з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на постійній основі;

-укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на тимчасовій основі (на підставі окремих договорів про надання послуг);

-видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

-приймає рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону тощо.

У ст.21 Закон України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено, що після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

З системного аналізу Закону України «Про безоплатну правову допомогу» видно, що Центр з надання безоплатної вторинної правової допомогине має повноважень втручатись у діяльність адвоката ( суб`єкта надання безоплатної вторинної правової допомоги) визначати порядок його дій при виконанні ними доручень.

Крім того, з врахуванням вимог ст. 30-32 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» питання надання неякісної правової допомоги яке порушує позивач, не входить у предмет судового захисту, а може мати наслідком притягнення адвоката до передбаченої законодавством відповідальності.

В даній справі правовідносини виникли між позивачем та адвокатом, який не є суб`єктом владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у правовідносинах які виникли між сторонами відсутній публічно-правовий спір, оскільки чинним законодавством встановлений спеціальний порядок притягнення адвоката до відповідальності у випадку надання неякісної правової допомоги.

п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

В ст. 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 319 КАС України підстави для скасування рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позовної заяви без розгляду у відповідній частині судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст.243, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 300/1642/19 скасувати.

Провадження у справі № 300/1642/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.Я. Макарик

Суддя З.М. Матковська

Постанова в повному обсязі складена 17.02.2020р.