Справа № 200/13205/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року справа №200/13205/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

при секретарі судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: Архипенко Н.А., Пономарьова Р.О. (за ордером)

відповідач: Груєнко С.Л. (самопредставник)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Давиденко Т.В.) від 18 грудня 2019 року (повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року) у справі №200/13205/19-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2019 року № про застосування штрафних санкцій в розмірі 17000 грн., стягнення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та витрат на правничу допомогу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи. Позивач зазначив, що в судовому засіданні суд першої інстанції з`ясував лише одне питання чи торгувала вона алкогольними напоями без ліцензії, на що вона дала правдиву відповідь - так. При цьому обставини отримання ліцензії, обставини перевірки, складання документів, додержання відповідних процедур представниками фіскальної служби, надіслання їй податкового повідомлення-рішення, процес досудового врегулювання спору, суд першої інстанції не з`ясовував. Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що в порушення вимог п.86.1 ст.86 ПК України за результатами перевірки складено не акт, та не довідку, як того вимагає законодавство, а акт (довідку) від 03.07.2019 року за №05/99/14/05/ НОМЕР_1 фактичної перевірки щодо дотримання суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій (далі акт (довідка). Такий документ не передбачений ПК України. Замість примірника акту перевірки, було надано на підпис копію акту (довідку) у якості та стані, яку неможливо належним чином прочитати. Крім того, в порушення вимог Національного стандарту України ДТСУ 4163-2003 затв. наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003 року, акт (довідки) виконані на неналежному бланку, на документі відсутні обов`язкові реквізити про структурний підрозділ, що проводив перевірку, ЄДРПОУ, факс, телефон, мейл, адресу установи, посадовці якої проводили перевірку. Акт (довідка) не має наскрізної нумерації сторінок, та повних назв посад осіб, що проводили перевірку. Аналогічні порушення щодо належного оформлення припущено в наказі про призначення фактичної перевірки №1213 від 25.06.2019 року. В порушення вимог п.9 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платниками податків затв. наказом Міністерва фінансів України від 28.12.2015 року №1204, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за №124/28254, до податкового повідомлення-рішення від 24.07.2019 року № про сплату штрафних санкцій у розмірі 17 000,00 грн, яке надійшло з супроводжувальним листом з Головного управління ДФС у Донецькій області від 24.07.2019 року №59034/10/05/-99-14-05-16 не було додано розрахунку штрафних санкцій. На думку позивача, податкове повідомлення-рішення та розрахунок до нього не відповідають один одному, що грубо порушує її право на доступ до інформації, про те які порушення нормативно-правових актів вона припустила.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець з 24.03.2017 року, основний вид економічної діяльності 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с. 16-20).

На підставі наказу ГУ ДПС у Донецькій області від 25.06.2019 року № 1213 та направлень на перевірку від 25.06.2019 року № 1572 та № 1573 посадовими особами відповідача було здійснено фактичну перевірку позивача з питань додержання суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, у закусочної, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складений акт (довідка) від 03.07.2019 року № 179/05/99/14/05/ НОМЕР_1 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.07.2019 року № про застосування штрафних санкцій в сумі 17000 грн. (а.с.13).

Підставою для прийняття спірного рішення послужив встановлений актом (довідка) перевірки факт порушення позивачем вимог частини 14 статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме факт реалізації пива на розлив в кількості 13 келихів (5,3 л) в асортименті на загальну суму 383,00 грн. без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями 19.05.2019 року. Термін дії попередньої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №05/22/18/0/02981 від 14.05.2018 року з 18.05.2018 року до 18.05.2019 року, наступну ліцензію ФОП ОСОБА_1 отримала 21.05.2019 року з терміном дії з 24.05.2019 року до 24.05.2020 року, тобто 19.05.2019 року реалізація пива на розлив здійснювалась без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

За результатом проведення перевірки, посадовими особами відповідача стосовно позивача також було складено протокол №9 від 03.07.2019 року про адміністративне правопорушення згідно ч.1 ст164 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до вимог п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок визначено статтею 81 Податкового кодексу України, за приписами пункту 81.1 якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; - копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; -службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, фактична перевірка здійснена на підставі наказу ГУ ДФС у Донецькій області «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 » від 25.06.2019 року № 1213 з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та контролю за дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, вимог інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи фіскальної служби.

Факт вручення позивачеві копії зазначеного наказу та пред`явлення направлень на перевірку від 25.06.2019 року № 1572, № 1573 та службових посвідчень перед початком перевірки підтверджується особистим підписом позивача (а.с. 94-95).

У журналі реєстрації перевірок №1, який ведеться позивачем, відображено проведення відповідачем спірної фактичної перевірки.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 Податкового кодексу України, згідно п.86.1 якої результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 86.5 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, акт (довідка) від 03.07.2019 року № 179/05/99/14/05/ НОМЕР_1 був підписаний позивачем без зауважень.

У пункті 4.5 наведеного акту (довідка) міститься перелік додатків до акту перевірки. За таких посилання позивача на ті обставини, що їй не було надано вказаних в акті (довідці) підтверджуючих документів, колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на наявність в акті (довідці) її підпису про те, що вона з актом перевірки ознайомлена, один примірник акту отримала, ніяких зауважень не висловила.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що здійснюючи перевірку позивача, працівники державної фіскальної служби діяли в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Посилання позивача на порушення відповідачем вимог пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України щодо складення відповідачем акту ( довідка), який не передбачений Податковим кодексом України, колегіє суддів не прийнято до уваги з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позивачем про те, що пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Водночас, колегія суддів вважає, що складання відповідачем саме акту (довідка ) перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за формою яка наведена у додатку 1 до Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затв. наказом ДПА України від 12.08.2008р. N 534, замість акту, не спростовує встановлений під час перевірки факт порушення позивачем частини 14 статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Складений відповідачем акт (довідка) від 03.07.2019 року № 179/05/99/14/05/ НОМЕР_1 не є бланком у розумінні Національного Стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затв. наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N 55, а тому посилання позивача на порушення відповідачем вимог наведеного ДСТУ, колегією суддів не прийнято до уваги.

Порядок оформлення результатів перевірок визначено статтею 86 Податкового кодексу України, який був дотриманий відповідачем у спірних правовідносинах.

За таких обставин висновок позивача про те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі незаконного акту (довідка) колегія суддів вважає безпідставним.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.95р. N 481/95-ВР (далі - Закон N 481/95-ВР).

Відповідно до абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:- оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. N 790, за приписами п.5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Факт порушення позивачем вимог статті 15 Закону України №481/95-ВР щодо роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме пива на розлив в кількості 13 келихів (5,3 л) в асортименті на загальну суму 383,00 грн. без наявності відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями підтверджується актом (довідка) від 03.07.2019 року №179/05/99/14/05/ НОМЕР_1 .

В матеріалах справи міститься ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 18.05.2018р. до 18.05.2019р., дата реєстрації 14.05.2018р., реєстраційний номер №05/22/18/0/02981 та ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 24.05.2019р. по 24.05.2020р. реєстраційний номер№0522/03/12/2019/00172, дата видачі 21.05.2019р.

Доказів наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями 19.05.2019р. позивачем не надано.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 15 Закону України №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

У відповідності до вимог частини двадцять другої статті 15 Закону України №481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови (ч.28 ст.15 Закону).

Як встановлено судом, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер№0522/03/12/2019/00172 була видана позивачеві 21.05.2019р. терміном дії з 24.05.2019р. по 24.05.2020р.

Доказів оскарження дій податкового органу щодо дати видачи наведеної ліцензії позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що факт порушення позивачем вимог статті 15 Закону України №481/95-ВР щодо здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями 19.05.2019р. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, доведено відповідачем належними доказами, а тому правомірно прийнято спірне рішення .

Відповідно до підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Частиною четвертою статті 17 України №481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спірним рішенням позивачеві було застосовано штраф згідно абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР у мінімальному розмірі - 17000 гривень.

Посилання позивача на ті обставини, що у розрахунку штрафних санкцій зазначено про застосування до нього штрафних санкцій згідно абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки спірним рішенням позивачеві штраф застосовано саме згідно абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР по факту порушення, встановленого актом (довідка) від 03.07.2019 року № 179/05/99/14/05/ НОМЕР_1 .

Помилкове зазначення у розрахунку штрафних санкцій абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР замість абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, не є підставою для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. За таких обставин, посилання позивача на ті обставини, що вона вже була притягнута до відповідальності за встановлене під час проведення перевірки порушення, колегія суддів вважає безпідставним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі №200/13205/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі №200/13205/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 18 лютого 2020 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 19 лютого 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 18 лютого 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко