Справа № П/320/1366/20
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 лютого 2020 року м.Київ № П/320/1366/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши заяву про забезпечення позову відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання незаконним наказу та протиправними дій,

у с т а н о в и в:

представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Пендрак Ю.С., звернулась до суду з вимогами до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 05.02.2020 №290 щодо проведення позапланової невиїзної перевірки та дій з проведення позапланової невиїзної документальної перевірки на підставі вищевказаного наказу.

17.02.2020, до суду від представника позивачки була подана заява про забезпечення позову шляхом встановлення заборони для ГУ ДПС у Київській області вчиняти дії по оформленню результатів перевірки та по подальшому проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки позивачки, а також вчиняти дії по продовженню та оформленню результатів перевірки, яка була проведена на підстави оспорюваного наказу.

Дослідивши доводи заяви, вимоги якої обґрунтовані наявністю очевидних ознак протиправності дій та рішень контролюючого заходу та, задля забезпечення можливості позивачці приймати участь у проведенні позапланової невиїзної перевірки та убезпечити відповідача від прийняття очевидно протиправного рішення, суд приходить до висновку про необхідність відмови у її задоволенні, ураховуючи таке:

положеннями ч.2 ст.150 КАСУ встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу ч.1 ст.151 КАСУ, видами забезпечення позову є: 1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) заборона відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановлення обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи, - ч.1 ст. 154 КАС України.

При цьому, суд звертає увагу, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними та адекватними заявленим позовним вимогам. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звернувся до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Таким чином, вирішуючи питання про можливість забезпечення позову, суд повинен оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття таких заходів з урахуванням принципу розумності, обґрунтованості доводів заявника та адекватності його вимог щодо забезпечення позову; збалансованості інтересів кожної із сторін та учасників судового процесу, пов`язаності конкретного заходу забезпечення позову з предметом позовної заяви, в тому числі встановивши, чи може такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проаналізувавши системно викладені представником позивачки обставини у співвідношенні з заявленими вимогами позову та процитованими у заяві нормативними положеннями, суд вважає заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Так, вимоги позовної заяви мають своїм змістом визнання незаконним та скасування наказу про проведення позапланової перевірки позивачки, визнання дій відповідача щодо проведення перевірки протиправними.

Такий аргумент заяви про забезпечення позову як необхідність участі позивачки у проведенні перевірки, суд до уваги не приймає, оскільки присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не є обов`язковою, (п. 79.3 ст. 79 ПКУ), відтак, участь та/або неучасть позивачки під час проведення перевірки не вплине на висновки податкового органу.

В той же час, позивачка не позбавлена права під час проведення перевірки подати відповідні пояснення, документи та зауваження щодо процедури її проведення та оскаржити рішення ГУ ДПС у Київській області до вищого органу ДПС.

Крім того, документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПКУ, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених ст.ст. 77 та 78 ПКУ. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу згідно з рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному ст. 42 ПКУ, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

При зверненні до суду до заяви про забезпечення позову не подані документи, які б свідчили про очевидно протиправний характер вжитих контролюючим органів заходів, а твердження представника позивачки про їх очевидно протиправний характер, є особистим суб`єктивним уявленням представника, яке сформоване її процесуальним становищем.

Для суду доводи представника сторони не є визначальним аргументом на користь застосування заходу забезпечення позову, а запропонований представником позивачки засіб фактично вирішує справу по суті.

Обґрунтування, викладені у заяві про забезпечення позову, потребують ретельного дослідження з наданням правової оцінки діям працівників податкового органу, що на стадії відкриття провадження у справі, є неможливим.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову, суддя повинен дотримуватись принципу верховенства права та не допускати вчинення юридично значимих дій, які можуть викликати ґрунтовний сумнів у його неупередженості, об`єктивності та справедливості. До того, заявником не доведено належними та допустимими доказами, що невжиття запропонованих заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докладання значних зусиль для відновлення прав та інтересів позивачки.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Європи 13 вересня 1989 р. рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника позивачки адвоката Пендрак Юлії Сергіївни (РНОКПП - не зазначено, м.Київ, вул.Гната Юри, буд.9 АДРЕСА_1 кім АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.