Справа № 200/688/20-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 р. Справа№200/688/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2019 року, шляхом надіслання поштою позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10 липня 2018 року щодо відмови у переведенні з пенсія по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, та переглянути заяву позивача від 15 березня 2018 року №564;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового позивача період здійснення підприємницької діяльності з 01 квітня 2002 року по 31 грудня 2005 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, посилаючись на відсутність необхідного страхового стажу 21 рік 06 місяців. При цьому, відповідачем не зараховані декілька періодів роботи з різних підстав, які позивач вважає протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству.

12 лютого 2020 року від відповідача надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилається на те, що спірні періоди роботи не зараховані з додержанням законодавства.

До страхового та пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з травня 2010 року по грудень 2010 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», у зв`язку з несплатою страхових внесків. Період зазначений позивачем в позивних вимогах з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» зараховано до пільгового стажу за винятком безкоштовних відпусток (днів). За таких обставин відмовлено рішенням від 10 липня 2018 року в переводі на пенсію зі зниженням пенсійного віку за нормами пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю страхового стажу 21 рік 06 місяців.

17 січня 2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

20 січня 2020 року від відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заяві по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 (а.с.10-12).

У трудовій книжці позивача НОМЕР_2 (а.с.14-21) за спірні періоди містяться наступні відомості, щодо роботи на підприємстві ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»:

- 01 червня 2009 року прийнятий прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті на дільниці підготовчих робіт №1 (наказ 88к від 04 червня 2009 року);

- 02 червня 2011 року звільнений за пунктом 2 статті 40 КЗпП України (наказ 69(п) від 03 червня 2011 року).

Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день.

15 березня 2018 року позивачем до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області подана заява № 564 про перехід на інший вид пенсії.

10 липня 2018 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Згідно рішення відповідача страховий стаж ОСОБА_1 складає 19 років 05 місяців 17 днів. Пільговий стаж роботи складає 12 років 02 місяці 14 днів.

У рішенні не зазначено про періоди роботи, які не були зараховані до стажу позивача, а також не вказані підстави такого незарахування.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був ведений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 1.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, в редакції наказу Міністерства соціальної політики №720/1642/5 від 06 жовтня 2014 року (далі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, в редакції постанови КМ №341 від 10.05.2018 затверджений «Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років»

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

За результатами судового розгляду встановлено, що у трудовій книжці НОМЕР_2 , поданій позивачем, відомості про роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, внесені відповідно до вимог Інструкції, крім того, містяться всі необхідні оформлені належним чином відомості про займану посаду і період виконуваної роботи для підтвердження стажу роботи на підприємстві ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Відповідачем у відзиві зазначено про не зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з травня 2010 року по грудень 2010 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», у зв`язку з несплатою страхових внесків.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону № 1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески.

Крім того, позивачем надана довідка ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 16 листопада 2017 року, якою підтверджений наявний трудовий стаж для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній. Зазначено, що за період з 01 червня 2009 року по 02 червня 2011 року позивач виконував гірничі роботи з добутку вугілля підземним способом, за професією підземний прохідник з повним робочим днем під землею, що передбачено списком 1.

Таким чином, період роботи з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Відповідачем у спірному рішенні та у відзиві не надано обґрунтування причин незарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 01 квітня 2002 року по 31 грудня 2005 року.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька від 17 травня 2012 року №258 у період з квітня 2002 року по грудень 2005 року фізична особа-підприємець перебував на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (єдиний податок).

За час здійснення підприємницької діяльності позивачем сплачений єдиний податок та відсутні заборгованості зі сплати податків, зборів, що підтверджується довідкою ДПІ у Кіровському районі м. Донецька Донецької області від 07 травня 2012 року №20/29-014.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність незарахування періоду здійснення підприємницької діяльності з 01 квітня 2002 року по 31 грудня 2005 року до страхового стажу позивача.

Пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним засобом правого захисту у даній справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 15 березня 2018 року №564 про перевід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, зарахувавши: до страхового стажу позивача період роботи з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року, період здійснення підприємницької діяльності з 01 квітня 2002 по 31 грудня 2005 року.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд.6; ) про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати «Рішення про відмову у переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком», прийняте 10 липня 2018 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, яким ОСОБА_1 відмовлено у переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області потворно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 березня 2018 року №564 про перевід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року, період здійснення підприємницької діяльності з 01 квітня 2002 року по 31 грудня 2005 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко