Справа № 334/651/19
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.01.2020
Справа № 334/651/19
Провадження № 2-а/334/14/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюк О.М.,

за участю секретаря Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бурлака Ігоря Станіславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бурлака Ігоря Станіславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що 23 січня 2019 року приблизно о 11 год. 30 хв. відповідачем було винесено постанову АР 398507 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на останнього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач, керуючи транспортним засобом з ГАХ 2705 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Запоріжжя, вул. Чубанова,2, здійснив стоянку на центральному в`їзді до комплексу «Волна 2000», чим заблокував в`їзд інших ТЗ на дану територію, чим порушив правила п. 15.10 ПДР.

Позивач вважає постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності, зазначає, що під час винесення постанови не дотримано ст. 245, 276, 280 КУпАП. Вказує, що жодних комплексів, у тому числі комплексу «Волна 2000» за адресою: М.Запоріжжя, вул. Чубанова, 2 не існує. За вказаною адресою розташовано будинок, у якому мешкає позивач. Пояснив, що 23.01.2019 року виїжджав із території, на якій розташовано будинок, в якому мешкає позивач, та виїхавши з воріт найближчих до його будинку, автомобіль ОСОБА_1 зламався та не заводився, тим самим заблокував в`їзд виключно до свого будинку. Позивач зупинився на 3-4 хвилини, під час чого усував поломку. Коли позивач збирався їхати, проїжджаючий біля наряд патрульної поліції зупинився та поліцейський ОСОБА_2 спитав, що трапилось, на що позивач пояснив, що виїжджав із дому та зламався, але вже відремонтувався та їде, на що поліцейський повідомив, що позивач заблокував в`їзд інших ТЗ на дану територію, чим порушив п.15.10 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 повідомив, що це його прибудинкова територія, окрім нього та його родини інші транспортні засоби до будинку не в`їжджають і не виїжджають, позивач нікому не заважає, не порушує, особи, яким позивач заблокував в`їзд до свого будинку, відсутні. Відповідач попросив пред`явити договір оренди будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на що позивач пояснив, що з собою договору оренди зазначеного будинку у нього немає, але готовий надати його для огляду через 10 хвилин. ОСОБА_2 повідомив, що не буде чекати 10 хвилин, після чого ним було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у розмірі 510, 00 грн. Позивач вважає, що відповідач провів формальний розгляд і взагалі не з`ясував обставини справи, у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення, не розглянуто клопотання позивача про надання часу для отримання правової допомоги.

Просить скасувати постанову серії АР 398507 від 23.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явилася, представником позивача адвокатом Кадуріним І.В. надано клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 398507 від 23.01.2019 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 23 січня 2019 року о 18:30 год. у м. Запоріжжя по вул. Чубанова, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 2705 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку на в`їзді до житлового комплексу «Волна-2000», чим заблокував в`їзд та виїзд інших ТЗ на дану територію, чим порушив правила п. 15.10 ПДР.

Відповідно до договору оренди від 20 листопада 2018 року, ОСОБА_1 орендує у ОСОБА_3 житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою охорони майна орендаря строком до 31.12.2019 року.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.10. ПДР України, стоянка забороняється:

а) у місцях, де заборонена зупинка;

б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);

в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;

г) ближче 50 м від залізничних переїздів;

ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху;

д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;

е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства;

є) на газонах.

Згідно ПДР України, зупинка це - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника сигналів світлофора тощо). Таким чином, вимогами ПДР не забороняється тимчасова зупинка до 5 хвилин транспортного засобу.

В постанові відповідач чітко не вказав, який саме підпункт п. 15.10. Правил дорожнього руху України порушив позивач.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КпАП України, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, час та дату, зазначені в оскаржуваній постанові, він, керуючи вказаним транспортним засобом, зробив зупинку, під час якої працівниками поліції повідомлено про порушення позивачем п. 15.10 ПДР України.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу став встановлений відповідачем факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження наведених у постанові обставин під час розгляду справи в судовому засіданні Управлінням патрульної поліції у м. Запоріжжя не надано жодного доказу, який би підтверджував порушення ОСОБА_1 вимог п. 15.10 ПДР України.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем надано не було. Доказів їх наявності відповідачем до суду не надано.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова серії АР № 398507 від 23.01.2019 р. у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Рішення винесене за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а рішення скасуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бурлака Ігоря Станіславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 398507 від 23.01.2019 року, винесену поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бурлаком Ігорем Станіславовичем про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КупАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк