Справа № 160/12208/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
04.12.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати розрахунок та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії за період з 05.06.2014 року до 25.10.2016 року, розраховану відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України,).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протиправними та зобов`язати призначити пенсію на пільгових умовах за списком №2 з дня звернення - 05 червня 2014 року.
Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2015 року по справі № 212/9477/14-а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено в повному обсягу.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 року по справі № 212/9477/14-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2015 року по справі № 212/9477/14-а скасовано.
Позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, який надає право ОСОБА_1 на пільгову пенсію за Списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 26.07.1977 року по 10.07.1990 рік монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій Треста «Криворіжстальконструкція» Спеціалізоване управління № 106.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області включити до стажу роботи, який надає право на пільгову пенсію за Списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 26.07.1977 року по 10.07.1990 року монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій Треста «Криворіжстальконструкція» Спеціалізоване управлінням 106, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 05.06.2014 року.
Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 року по справі № 212/9477/14-а набула законної сили 08.07.2016 року.

На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 року по справі № 212/9477/14-а позивачу призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05.06.2014 року та проведено нарахування пенсії за період з 05.06.2014 року у сумі 47869,22грн.

Згідно з випискою з особового рахунку у відділенні №5 ПУМБ в м. Кривий Ріг нарахована сума пенсії у розмірі 47869,22грн. виплачена позивачу у повній сумі в жовтні 2016 року.

08.05.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із вимогою виконати розрахунок та виплатити компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку із порушенням строків їх виплати.

Листом від 21.05.2019 р. за вих.№3552/Ш-09 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Управління обслуговування громадян Покровський відділ обслуговування громадян в м. Кривий Ріг) повідомило позивачу, що управлінням на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 р. по справі № 212/9477/14-а (2-а/212/23/15) здійснено призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05.06.2014 року. Нарахована сума пенсії (47869,22грн.) за рішенням суду була виплачена у жовтні 2016 року. Виплачена сума пенсії носить разовий характер. Нарахування зазначеної суми щомісячно не проводилось, ця сума була визначена на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином підстави для здійснення нарахування компенсації втрати частини доходів громадян відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» відсутні.

У вересні позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку із порушенням строків їх виплати.

Листом від 27.09.2019 р. за вих.№6889/Ш-09 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивачу, що управлінням на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 р. по справі № 212/9477/14-а (2-а/212/23/15) здійснено призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05.06.2014 року. Нарахована сума пенсії (47869,22грн.) за рішенням суду була виплачена у жовтні 2016 року. Виплачена сума пенсії носить разовий характер. Нарахування зазначеної суми щомісячно не проводилось, ця сума була визначена на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином підстави для здійснення нарахування компенсації втрати частини доходів громадян відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» відсутні.

Не погодившись, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

За статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статтей 2-3 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам на період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інше.

Зі змісту наведених норм права випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Згадані вище статті 2, 3 цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців; дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону; а також порядок обчислення суми компенсації.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2001 р. № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням.

Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2018 року (справа №521/940/17), від 15 серпня 2019 року (справа №674/24/17).

За наведених обставин, доводи відповідача, що ним своєчасно виплачено нараховану з 05.06.2014 року пенсію на виконання рішення суду є безпідставними, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Вказані кошти нараховані в результаті нарахування (перерахунку) пенсії та відновлення прав позивача, порушених пенсійним фондом при не здійсненні призначення пенсії з моменту виникнення такого права та відповідного не нарахування і не виплати належної пенсії, відтак вказана сума є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ.

Враховуючи, що нарахування та виплата позивачу пенсії за період з 05.06.2014 року відбулась у жовтні 2016 року, тобто належні позивачу з 2014 року кошти фактично виплачені лише у жовтні 2016 року, та несвоєчасне нарахування сум відбулося з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, суд вбачає наявними підстави для зобов`язання відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати пенсії у відповідності до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даної позовної заяви до суду в сумі 768,40грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) обчислити та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини його пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 05.06.2014 року по до 25.10.2016 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДПРОУ 21910427) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768,40грн. відповідно до квитанції від 20.11.2019 р. №0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева