Справа № 189/1036/19(2-а/189/121/19)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 189/1036/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року (суддя Пустовар О.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДП18 № 058439 від 16.06.2019, винесену інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сухановим М.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивачем не спростовано належними доказами факт встановленого правопорушення, тоді як відповідачем надано відео-доказ виявленого правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сухановим М.М. 16 червня 2019 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 058439, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, порушення п. 22.5 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ПДР України не порушував. Зазначає, що інспектором не здійснено належне вимірювання габаритів вантажу, належних доказів на підтвердження факту виявленого порушення відповідачем не надано. Оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 16.06.2019 о 20:55 год. на 125 км автодороги М-14, Миколаївська область, водій транспортного засобу MAN TGX 28.540, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом TAD CLASSIC 40-3, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , перевозив вантаж, який виступав за габаритні фари більш ніж на 2 м, а саме, складав 2 м 90 см, без відповідних дозвільних документів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи містять відео-доказ здійснення на місці зупинки транспортного засобу вимірювання габаритів вантажу. При цьому водій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечував щодо правильності здійснення такого вимірювання, точності встановлених габаритів вантажу, відсутності дозвільних документів на перевезення вантажу, а також не зазначав про відсутність необхідності отримання відповідного дозволу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем доведено виявлене порушення з боку позивача, тоді як останнім таке порушення не спростовано належними доказами.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року в адміністративній справі № 189/1036/19 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 18 лютого 2020 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров