Справа № 264/6428/19
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6428/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Федальченка Андрія Андрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 21 вересня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 21 вересня 2019 року о 03-05 годин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21074» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №1 по вул.Панфілова в м.Маріуполі, при здійснені повороту праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, не маючи при собі діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників іноземних транспортних засобів або відповідних документів (посвідчень), що звільняють водіїв від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушено п.9.2.б та п.2.1.ґ Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що дійсно в указаний день та час керував автомобілем «ВАЗ 21074» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Панфілова в м.Маріуполі, однак п.9.2.б Правил дорожнього руху України не порушував, світлові покажчики повороту вмикав, повороти показував. Разом з тим не заперечував порушення п.2.1.ґ вказаних правил, оскільки мав при собі прострочений поліс страхування. Проте поліцейським було складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності лише за ст.126 ч.1 КУпАП за відсутність діючого полісу, до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП він не притягувався, постанови за вказаною статтею відносно нього не виносилось. При цьому зазначив, що в оскаржуваній постанові, в пункті 9, не зазначено відомостей щодо пристрою яким здійснювався запис правопорушення. Оскільки ані ДТП, ані порушень ПДР України позивачем вчинено не було, вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Попов В.М., який діє на підставі договору про надання правової допомоги №23 від 22.10.2019 року, в судове засідання не з`явились, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Рябко І.В., яка діє на підставі довіреності від 08.01.2019 року, 11.02.2020 року в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду відеозапис правопорушення та відзив на пред`явлений позов, згідно якого позовні вимоги не визнала, зазначив про законність дій поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Федальченка А.А., оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21074» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №1 по вул.Панфілова в м.Маріуполі, при здійснені повороту праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, не маючи при собі діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників іноземних транспортних засобів або відповідних документів (посвідчень), що звільняють водіїв від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.9.2.б та п.2.1.ґ Правил дорожнього руху України. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідач - поліцейський роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Федальченко А.А. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, наполягав на порушенні останнім Правил дорожнього руху України.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 21 вересня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1540994 поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Федальченка А.А. було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, зокрема за те, що 21 вересня 2019 року о 02-35 годин керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21074» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №1 по вул.Панфілова в м.Маріуполі, при здійснені повороту праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, не маючи при собі діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників іноземних транспортних засобів або відповідних документів (посвідчень), що звільняють водіїв від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушено п.9.2.б та п.2.1.ґ Правил дорожнього руху України. За скоєння вказаних порушень накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у здійснені повороту праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, оскільки воно є основоположним.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

З відеозапису наданого представником відповідача оптичного диску, вбачається що позивач, керуючи автомобілем «ВАЗ 21074» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №1 по вул.Панфілова в м.Маріуполі, при здійснені повороту праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а тому факт вчинення вказаного правопорушення позивачем є наявним (відеофайл №1540994).

Вказаний доказ суд приймає як належний оскільки відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, на спростування твердження позивача, міститься в п.9 постанови серії ЕАК №1540994 від 21.09.2019 року.

Аналогічна правова позиція щодо належності доказу викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 та від 24.01.2019 року у справі №428/2769/17..

При цьому, поліцейським не складено постанови про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та складено лише за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за порушення п.2.1.ґ Правил дорожнього руху України, оскільки він керував автомобілем не маючи при собі дійсного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників іноземних транспортних засобів або відповідних документів (посвідчень), що звільняють водіїв від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, приходить до наступного.

Відповідно п.2.1.ґ Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Стаття 16 Закону України «Про дорожній рух» серед обов`язків водія передбачає обов`язок водія у встановлених законом випадках надати співробітнику патрульної поліції для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює конкретні випадки, про які йдеться у попередньому законі. Зокрема встановлено, що контроль за наявністю договорів ОСЦПВ здійснюється поліцейськими у двох випадках: 1) при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і 2) коли поліцейський оформляє матеріали ДТП, в якому водій є учасником.

Виходячи з наведеного, до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення на водія за вчинення якогось правопорушення, у поліцейського відсутні підстави вимагати від водія пред`явлення полісу страхування.

Як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1540994 від 21.09.2019 року, позивач був зупинений за здійснення повороту праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, проте постанова за вказане правопорушення поліцейським не виносилась та була складена тільки за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за керування автомобілем не маючи при собі дійсного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників іноземних транспортних засобів або відповідних документів (посвідчень), що звільняють водіїв від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова серії ЕАК №1540994 від 21.09.2019 року є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Федальченка Андрія Андрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.09.2019 року серії ЕАК №1540994 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт