Справа № 664/1551/19
Суддя: Заславець Н. В.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 664/1551/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі : судді Заславець Н.В.,

при секретарі Сороки М.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта Онащенка Сергія Володимировича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП інспектора СРПП старшого лейтенанта Онаренка Сергія Володимировича .

Після відкриття провадження встановлено, що прізвище відповідача є ОСОБА_2 і останній працює не в УПП в Одеській області, а є інспектором Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області (а.с.14)

На задоволення клопотання позивача ухвалою суду від 17.01.2020 року було здійснено заміну відповідача Оноренка С.В. належним - інспектором Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Онащенком С.В. та залучено до участі у справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Таким чином відповідачами у справі є інспектор Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Онащенко С.В. та Департамент патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 043271 від 01 червня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01.06.2019 року близько 08 год. 20 хв. він керував автомобілем BMW Х5 н.з. НОМЕР_1 та рухався по автодорозі Одеса-Новоазовськ в бік м. Херсон на 143 км, | після переїзду перехрестя на дорозі здійснив обгін транспортного засобу у відповідності до ПДР України, після чого був зупинений Відповідачем ОСОБА_2 , який пересувався автомобілем патрульно-постової служби попереду. Останній після зупинки, підійшовши до його автомобіля та повідомив про скоєння адміністративного правопорушення у зв`язку з невиконанням приписів пункту 14.6а ПДР України, а саме, -здійснив обгін транспортного засобу на перехресті. У відповідь на безпідставні звинувачення він повідомив, що в його діях відсутні жодні порушення, а притягнення до відповідальності є безпідставним, про що зазначив у поясненні в постанові серії ДПО18 № 043271 від 01.06.2019 р. Під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності він надав представнику патрульної поліції пояснення аналогічні тим, які зазначив в позовній заяві, однак той їх до уваги не прийняв. Крім того, на прохання відкласти розгляд справи для можливості належним чином підготуватися до розгляду справи, про адміністративне правопорушення залишилось поза увагою, так само як і прохання скористатись правом на правову допомогу, гарантовану на рівні національного і міжнародного законодавства. Положення статей, які Відповідач повинен був роз`яснити йому, як особі, яку притягають до адміністративної відповідальності не було роз`яснено. Вважає, що згідно статті 258 КУпАП, де зазначено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Тому факт оспорювання правопорушення вимагає від суб`єкта владних повноважень складання протоколу, задля надання об`єктивної можливості особі висловити свої нарікання та докази. Постанова, винесена інспектором СРПП не містить даних, що Позивача було попереджено про його права, передбачені Конституцією України та КУпАП. Відповідно до положень статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у 15-денний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Таким чином, Відповідач мав всі об`єктивні підстави відкласти розгляд справи, отримати від Позивача додаткові пояснення, які він розцінює як доказ в справі про адміністративне правопорушення та вирішити в подальшому питання про притягнення до адміністративної відповідальності. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Представник співвідповідача - Департаменту патрульної поліції до суду не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України справу розглянуто без виклику сторін.

Строки звернення до суду з позовом позивачем не порушено.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 01.06.2019 року о 08-19 год. інспектором СРПП Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом Онащенком Сергієм Володимировичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 043271 від 01 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425,00 гривень. З тексту постанови вбачається, що 01.06.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW Х5, н.з. НОМЕР_1 , рухався на автодорозі М 14, 143-й км., здійснив обгін попутного транспортного засобу на перехресті, чим порушив п. 14.6-а ПДР України.

Пунктом 14,6 ПДР передбачено , що обгін заборонено: а) на перехресті;б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними;в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом;г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд;д) у тунелях;е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку;є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом. З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без

задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, за що передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З постанови про накладення адміністративного стягнення не вбачається на підставі яких доказів інспектор СРПП Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Онащенко С.В. дійшов висновку, що ОСОБА_1 було порушено п. 14,6 А ПДР України, які докази досліджувалися, оскільки відповідачем фото-, відеофіксація порушення ПДР України здійснена не була, свідки не допитувалися, відзив, в якому мали бути заперечення та докази, до суду не надано, тобто у суду виникає сумнів у встановленні фактичних обставин при винесені постанови.

КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Зважаючи на те, що, окрім пояснень сторін, у справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху оскаржувана постанова не може вважатися законною.

Відповідно до частини другої ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при ухваленні оскаржуваної постанови. Крім цього, диспозиція ч.2 ст. 122 КУпАП є бланкетною, відповідач приймаючи рішення про накладення на водія адміністративного стягнення, послався у постанові на порушення водієм п. 14,60 -а ПДР України, однак доказів цього не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено вимоги ст. 245 КУпАП, а саме: неповно з`ясовано обставини справи.

Так, згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Тому суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу на те, що лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, а оскільки стороною відповідача не доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, та всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, відсутності будь-яких доказів та обґрунтованих заперечень з боку відповідача, вважає, що постанова підлягає скасуванню, як незаконна, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Витрати у справі віднести на державу.

Керуючись ст. ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ДПО 18 №043271 01.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати, як незаконну.

Витрати у справі віднести на державу.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Заславець