Справа № 502/245/20
Суддя: Маслеников О. А.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/245/20
УХВАЛА

17 лютого 2020 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши адміністративний позов

Смирного Олексія Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 до

Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся 12.02.2020 р. до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та просить суд зняти арешт з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26.12.2013 року Кілійським РС УГУДМС України Одеській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , що було винесено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 29127874 від 07 жовтня 2011 року.

Підставою для звернення до суду з зазначеним адміністративним позовом стало те, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Галиною Валеріївною 10 вересня 2019 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на майно та їх обтяжень було внесено запис про реєстрацію за позивачем права власності на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 та одночасно з прийняттям рішення про державну реєстрацію права власності за позивачем на зазначений об`єкт, було перенесено зі спеціального реєстру номер запису щодо обтяження майна, відповідно до якого об`єктом обтяження є нерухоме майно, яке належить іншій фізичній особі з ідентичним прізвищем, ім`ям та по-батькові, та підставою для якого стала постанова про арешт майна боржника та заборони його відчуження серія та номер: 29127874 від 07.10.2011 р., винесена відповідачем.

Проаналізувавши підстави, предмет відповідного адміністративного позову та його обґрунтування і відповідні положення процесуального законодавства, приходжу до наступних висновків.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративною справою у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З аналізу наведених норм права слід дійти висновку, що для спорів про зняття арешту з майна, яке особа (не боржник у виконавчому провадженні) вважає своїм, встановлено певний порядок судового вирішення.

ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства(частина перша статті 19 цього Кодексу).

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, та про зняття такого арешту розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

Згідно з частиною другою статті 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Таким чином, спір, який виник між позивачем та органом державної виконавчої служби з приводу зняття арешту з нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене приходжу до висновку, що у відкритті провадження за відповідним адміністративним позовом слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя

УХВАЛИВ :

У відкритті провадження за адміністративним позвам Смирного Олексія Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Роз`яснити заявнику, що розгляд відповідної справи віднесено до юрисдикції загального місцевого суду та має бути здійснений за правилами цивільного судочинства з дотриманням правил виключної підсудності, встановленої ч. 2 ст. 30 ЦПК України.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников