Справа № 420/351/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/351/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Сидорівського С.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Керівника суб`єкта владних повноважень голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни про визнання бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Керівника суб`єкта владних повноважень голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, в якій позивач просить:

визнати дії керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, в частині подовження строку на підготовку відповіді на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року до двадцяти робочих днів протиправною;

визнати бездіяльність керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, в частині ненадання відповіді на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково - платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року під особистий підпис протиправною;

визнати бездіяльність керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сілької ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, в частині не надіслання відповіді на інформаційний запит 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року на електрону пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1, запитувача інформації ОСОБА_1;

зобов`язати керівника суб`єкта владних повноважень - голову Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанську Олену Анатоліївну надати ОСОБА_1 відповідь на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року під особистий підпис;

зобов`язати керівника суб`єкта владних повноважень - голову Олександрівської сілької ради Лиманського району Одеської області Думську Олену Анатоліївну надіслати відповідь на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації заверну належним чином копію розрахунково - платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року в електронному вигляді на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_1, запитувача інформації ОСОБА_1.

Ухвалою від 21.01.2020 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 29.01.2020 року Одеським окружним адміністративним судом у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.12.2019 року позивач звернувся до розпорядника інформації - керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 6, 20, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ст.ст.5,6 Закону України «Про інформацію» з інформаційним запитом про отримання публічної інформації, який зареєстровано в Олександрівській сільській раді за вх. № ср 02-16-130-28.12.19. У зазначеному інформаційному запиті позивач просив розпорядника інформації керівника суб`єкта владних повноважень - голову Олександрівської сільської ради Лиманського району Думанську Олену Анатоліївну надати йому завірені належним чином копію розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року.

10.01.2020р. позивачем отримано лист голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Думанської Олени Анатоліївни, яким йому повідомлено, що розгляд запиту продовжено до 20 робочих днів. Позивач вважає, що дія відповідача, розпорядника інформації - керівника суб`єкта владних повноважень Думанської Олени Анатоліївни є протиправно в частині неправомірного (необґрунтованого) подовження строку на розгляд інформаційного запиту про отримання публічної інформації, на 20 (двадцять) робочих днів, через порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». Позивач вважає, що не надіслання та не вручення під особистий підпис відповіді на інформаційний запит є протиправною бездіяльністю, через грубе порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалу суду від 21.01.2020 року про відкриття провадження у справі відповідач одержав 28.01.2020 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 26).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

28.12.2019 року позивач звернувся до розпорядника інформації - керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 6, 20, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ст.ст.5,6 Закону України «Про інформацію» з інформаційним запитом про отримання публічної інформації, який зареєстровано в Олександрівській сільській раді за вх. № ср 02-16-130-28.12.19 (а.с. 9).

10.01.2020р. на вказаний запит Олександрівська сільська рада надала позивачу лист за № ср-02-17/10 голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Думанської Олени Анатоліївни, яким йому повідомлено, що розгляд запиту продовжено до 20 робочих днів (а.с. 10).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі ст.5 Закону України від 2 жовтня 1992 року №2657-XII «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст.5 вказаного Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

За змістом ч.1, 2 ст.7 Закону України «Про інформацію» передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (ч.1 ст.2 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Публічна інформація, згідно із ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено забезпечення доступу до інформації шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до положень ч.1, 2, 4, 5 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ч.1-5 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Так, листом від 10.01.2020 року на вказаний запит відповідачем надано позивачу лист № ср-02-17/10 за підписом сільського голови Думанської О.А., згідно якого на підставі ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розгляд запиту ОСОБА_1 продовжено до 20 робочих днів, у зв`язку з тим, що надання відповіді на запит стосується великого обсягу інформації та потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги позивача щодо визнання дії керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, в частині подовження строку на підготовку відповіді на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року до двадцяти робочих днів протиправною.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду та розгляду справи судом відповідачем не надано позивачу відповідь на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року, доказів протилежного до суду надано не було.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Суд зазначає, що поняття бездіяльності було неодноразово роз`яснено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постановах від 26.06.2019 року по справі №807/583/14, від 15.03.2019 року по справі №805/1953/18-а та від 23.05.2018 року по справі №802/490/16-а, в яких зазначено, що бездіяльність - це пасивна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним тих дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього обов`язків (завдань) згідно із чинним законодавством.

Тобто, в даному випадку спостерігається протиправна бездіяльність, що полягає у невиконанні тих дій, які особа повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї обов`язків (завдань) згідно із чинним законодавством.

Відповідно до пункту 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. А згідно з пунктом 2 цієї статті здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Тобто, стаття 10 Конвенції має на меті гарантувати вільний обіг ідей та відомостей у суспільстві. Вона гарантує не лише право на передання інформації, але також право громадськості отримувати її. Більше того, визнане на національному рівні право на отримання інформації може бути підставою для реалізації права, гарантованого статтею 10 (див. рішення Європейського суду з прав людини від 17 лютого 2015 року у справі "Guseva v. Bulgaria", заява № 6987/07, § 36, 40; від 03 квітня 2012 року у справі "Gillberg v. Sweden", заява № 41723/06, § 93).

Реалізації вказаних прав не повинні перешкоджати органи держави, крім випадків втручання, передбачених пунктом 2 вказаної статті. Відмова у наданні інформації на запит є формою втручання у право на свободу одержувати інформацію. Тому таке втручання має розглядатися на предмет дотримання пункту 2 статті 10 Конвенції.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання бездіяльності керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, в частині ненадання відповіді на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково - платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року під особистий підпис протиправною; визнання бездіяльності керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сілької ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, в частині не надіслання відповіді на інформаційний запит 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року на електрону пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1, запитувача інформації ОСОБА_1; зобов`язання керівника суб`єкта владних повноважень - голову Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанську Олену Анатоліївну надати ОСОБА_1 відповідь на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року під особистий підпис; зобов`язання керівника суб`єкта владних повноважень - голову Олександрівської сілької ради Лиманського району Одеської області Думську Олену Анатоліївну надіслати відповідь на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації заверну належним чином копію розрахунково - платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року в електронному вигляді на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_1, запитувача інформації ОСОБА_1

Відповідно до пункту 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. А згідно з пунктом 2 цієї статті здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Тобто, стаття 10 Конвенції має на меті гарантувати вільний обіг ідей та відомостей у суспільстві. Вона гарантує не лише право на передання інформації, але також право громадськості отримувати її. Більше того, визнане на національному рівні право на отримання інформації може бути підставою для реалізації права, гарантованого статтею 10 (див. рішення Європейського суду з прав людини від 17 лютого 2015 року у справі "Guseva v. Bulgaria", заява № 6987/07, § 36, 40; від 03 квітня 2012 року у справі "Gillberg v. Sweden", заява № 41723/06, § 93).

Реалізації вказаних прав не повинні перешкоджати органи держави, крім випадків втручання, передбачених пунктом 2 вказаної статті. Відмова у наданні інформації на запит є формою втручання у право на свободу одержувати інформацію. Тому таке втручання має розглядатися на предмет дотримання пункту 2 статті 10 Конвенції.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем не понесені судові витрати відсутні підстави для компенсування останніх за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Керівника суб`єкта владних повноважень голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни (місцезнаходження: 67513, Одеська область, Лиманський район, с. Олександрівка, Площа Центральна, буд. 3; ) про визнання бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, в частині ненадання відповіді на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково - платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року під особистий підпис протиправною.

Визнати протиправною бездіяльність керівника суб`єкта владних повноважень - голови Олександрівської сілької ради Лиманського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни, в частині не надіслання відповіді на інформаційний запит 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді паперовому носії інформації завіреної належним чином копії розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року на електрону пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1, запитувача інформації ОСОБА_1.

Зобов`язати керівника суб`єкта владних повноважень - голову Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області Думанську Олену Анатоліївну надати ОСОБА_1 відповідь на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації, завіреної належним чином, копії розрахунково-платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року під особистий підпис.

Зобов`язати керівника суб`єкта владних повноважень - голову Олександрівської сілької ради Лиманського району Одеської області Думанську Олену Анатоліївну надіслати відповідь на інформаційний запит від 28.12.2019 року (вх. № ср 02-16-130-28.12.19) про надання у письмовому вигляді на паперовому носії інформації, завіреної належним чином, копію розрахунково - платіжної відомості заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області за грудень місяць 2019 року в електронному вигляді на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_1, запитувача інформації ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2020р.

Суддя О.М. Тарасишина

.