Справа № 588/110/20
Суддя: Линник О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/110/20
провадження № 2-а/588/7/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Линник О. С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., за участі представника позивача Андрієнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Лаптура Олександра Валерійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Лаптура О.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, який мотивував, тим, що 21.01.2020 позивач, не порушуючи правил дорожнього руху, рухався за кермом автомобіля ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Н-12, 46 км, де його зупинив відповідач і повідомив, що причиною зупинки є те, що позивач не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та склав постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №603830 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Позивач вважає, що відповідач виніс постанову з порушенням норм чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню. Так, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не були з`ясовані всі обставини справи, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чим порушено вимоги ст. 280 КУпАП. Позивач вказує, що статтею 35 цього Закону України «Про національну поліцію» визначені конкретні причини зупинки транспортних засобів поліцейським з детальним описом підстави такої зупинки. Оскільки з боку позивача не було жодних порушень правил дорожнього руху, та не було підстав у відповідача для зупинення його автомобіля, які передбачені ст.35 Закону України "Про Національну поліцію", дії відповідача стосовно його зупинки є безпідставними та незаконними. Підставою для прийняття зазначеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу стала відсутність у нього полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, у випадках, передбачених законодавством, пред`явити страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Отже, водій повинен пред`явити поліс лише при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів ДТП, оскільки інших випадків законодавство не передбачає. Звідки слідує, право для витребування полісу інспектором у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, а тому підстав для застосування до позивача санкції, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП у відповідача не було. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просить: 1) визнати протиправними дії інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Лаптура О.В., що полягали у винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ДПО18 №603830 від 21.01.2020; 2) скасувати постанову інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Лаптура О.В. серія ДПО18 №603830 від 21.01.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

У судове засідання позивач не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, представник позивача Андрієнко М.В. позовні вимоги підтримала повністю за обставин, викладених в адмінпозові та просила їх задовольнити.

Відповідач поліцейський роти №2 батальйону №3 УПП у Сумській області Лаптур Олександр Валерійович у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, оскільки вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, 21.01.2020 згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області та відповідно до вимог пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» здійснював контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Близько 13 години 35 хвилин 21.01.2020 в Сумській області на автодорозі Н-12, 46 км, було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого на момент зупинки, відповідно до УБД МТСБУ не мав чинного страхового поліса про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ ПДР. Згідно з інформацією централізованої бази даних МТСБУ транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 21.01.2020 на момент зупинки застрахований не був. У відповідності до п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» відповідачем було зупинено автомобіль позивача, він пояснив позивачу причину зупинки, пояснив, що він порушив вимоги п.2.1 ґ ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. Відповідач також роз`яснив позивачу вимоги статті 63 Конституції України та статтю 268 КУпАП і повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, виніс постанову серії ДПО18 №603830 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., оголосивши її позивачу (а.с.37-41).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до ст.244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що інспектором роти №2 батальйону №3 УПП в Сумській області Лаптуром Олександром Валерійовичем 21.01.2020 була винесена постанова серії ДПО18 №603830 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. за фактом того, що 21.01.2020 о 13 годині 35 хвилин ОСОБА_1 в Сумській області на автодорозі Н-12, 46 км, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.ґ ПДР України, що зафіксовано на відеореєстратор нагрудний ВМ-00032, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. У своїх письмових поясненнях у постанові про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 пояснив, що з постановою він не згоден, вважає її незаконною, тому буде її оскаржувати (а.с.8). Копія оскаржуваної постанови була видана позивачу.

У підтвердження заперечення позову відповідачем було надано сертифікат дослідження конструкції, відповідно до якого відеореєстратор персональний мобільний моделі DMT1 з GPS-приймачем відповідає вимогам пп.9.1, 9.2, 9.3 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого ПКМУ від 24.06.2009 №679 та вимогам нормативних документів, наведених в Додатку (а.с.42).

Відповідно до Додатку до сертифікату дослідження конструкції випробування останнього проводилися 03.07.2015, згідно тесту №7805-15 (а.с.43).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З відеозапису на оптичному носії вбачається, що 21.01.2020 о 13 годині 25 хвилин інспектором було зупинено автомобіль під керування позивача ОСОБА_1 Інспектор пояснив позивачу, що у нього відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач пояснив інспектору, що оскільки він не порушував ПДР, то він не мав права його зупиняти. Однак інспектор пояснив, що на місці зупинки відбудеться розгляд справи, роз`яснив позивачу зміст ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та виніс постанову. Позивач просив надати йому безоплатного захисника, на що інспектор пояснив, що він не зобов`язаний йому надавати такого. Інспектор оголосив позивачу зміст постанови, останній надав свої письмові пояснення та йому було вручено копію постанови.

Також факт відсутності у позивача на момент складання оскаржуваної постанови полісу (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності або чинного внутрішнього електронного договору зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України, також підтверджується наданим відповідачем витягом з Централізованої бази Моторного (транспортне) страхового бюро України, що міститься в матеріалах справи, відповідно до якого станом 21.01.2020 поліс на транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , знайдено не було (а.с.45).

Згідно з положеннями підпунтку ґ) пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до вимог п.п. а) п.2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом п.4 ч.1 ст.31 ЗУ «Про національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, перевірка документів особи; зупинення транспортного засобу. Частина 2 вказаної статті передбачає, що під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби зокрема у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Отже, чинним законодавством встановлено безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особою, яка керує ним, мати при собі поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, керування транспортним засобом можливе лише за наявності такого полісу (договору), і такий може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом та відсутність такого полісу (договору) є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі №675/1207/17.

Із відеозапису на оптичному носії (відеодиску) , наданого відповідачем встановлено, що водій (позивач) повідомляє поліцейському , що транспортний засіб належить учаснику бойових дій (учаснику АТО), який має пільги та не зобов`язаний страхувати свою цивільну відповідальність.

Разом із тим, відповідно до ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у пункті 13.1. передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Отже, позивач, який керує транспортним засобом, що належить особі, віднесеної до пільгової категорії, звільненої від обов`язку страхування цивільно-правової відповідальності, повинен був мати при собі поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та пред`явити його для перевірки поліцейському.

Помилкове зазначення відповідачем у оскаржуваній постанові місце проживання позивача, а саме будинок № «21» замість вірного № «27» не тягне за собою підстав визнавати її незаконною, так як ця обставина не впливає на суть виявленого правопорушення та правомірність прийнятого рішення суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, так як відповідачем доведена правомірність прийнятого рішення.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-10, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Лаптура Олександра Валерійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до Другого апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. С. Линник