Справа № 520/13473/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 р.Справа № 520/13473/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Старосуда М.І. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 11.12.19 року по справі № 520/13473/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківські області ( далі відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківські області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року з 86% сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №141 з обмеженням максимальним розміром пенсії, проведеного за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі № 520/5924/19; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення, зазначених в довідні Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №141 без обмеження максимальним розміром пенсії з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.01.2018 року по дату фактичної виплати та здійснити виплату донарахованих сум ЄДИНИМ ПЛАТЕЖЕМ з урахуванням фактично отриманих сум.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, через те, що наявне рішення суду, що набрало законної сили, яким вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , ІНФОРМАЦІЯ_1 було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 з урахуванням розміру та складових видів грошового забезпечення відповідно до довідки Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 №141.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням складових та розміру видів грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №141 без обмеження максимальним розміром пенсії та здійснити виплату недоотриманої частини пенсії після перерахунку з 01.01.2018.

Зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат повторно подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розміри та складові видів грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням таких показників в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №141.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 апеляційну скаргу відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 повернуто скаржнику, а отже зазначене рішення Харківського окружного адміністративного суду набрало законної сили 26.03.2019 року.

12.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому позивач просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 86% до 70% грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86 % сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 №141 без обмеження максимальним розміром пенсії, здійснити виплату недоотриманої частини пенсії після її перерахунку з 01.01.2018 єдиним платежем з урахуванням раніше отриманих сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року зазначені вимоги було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 86% до 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86 % сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 №141.

В задоволенні частини позовних вимог щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром пенсії та здійснення виплати недоотриманої частини пенсії після її перерахунку єдиним платежем було відмовлено.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивач 25.10.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області про добровільне виконання рішення від 05.08.2019 року по справі №5924/19.

Листом від 25.11.2019 року за №5984/Н-14 Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача про перерахунок пенсії у відповідності до вказаного рішення.

Не погодившись зі змістом прийнятого відповідачем рішення, позивач повторно звернувся до суду із позовними вимогами про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення, зазначених в довідні Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №141 без обмеження максимальним розміром пенсії.

Відмовляючи в у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту, а саме вимога позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії по суті є способом виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі № 520/5924/19, а отже спір в даних правовідносинах є тотожним спору, який виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, тобто позивач звернувся із позовними вимогами, які вже були вирішені судом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року було вирішено по суті позовні вимоги позивача.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

У зв`язку із невиконанням вказаного рішення суду, позивач повторно звернувся із позовною заявою до суду, в якій просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії.

Крім того, самим позивачем в позовній заяві було вказано, що підставою для звернення до суду є невиконання відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 у справі №520/9895/18 та рішення від 05.08.2019 року у справі №520/5924/19.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підставою для звернення до суду з цією позовною заявою було невиконання відповідачем судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства УкраїниКодексу адміністративного судочинства УкраїниКодексу адміністративного судочинства УкраїниКодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приписами ст. ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а саме:

- зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ч. 1-2 ст. 267 КАС України);

- визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

При цьому, зміст статей 382-383 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про виокремлення таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України ).

Отже, наведені норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення, а підставами для їх застосування є саме невиконання рішення суду, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 382), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З врахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

При цьому, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодеком адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі №520/5924/19).

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнанням протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківські області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018року з 86% сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №141 з обмеженням максимальним розміром пенсії, проведеного за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі № 520/5924/19 , - є одним із способів виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі №520/5924/19. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що вимога про виплату компенсації втрати частини грошового доходу у зв`язку із порушенням строків їх виплат при вирішенні позовних вимог рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі №520/5924/19 не вирішувалась, а отже повинна розглядатись за правилами позовного провадження, з огляду на те, що у разі якщо вказані порушення прав позивача були вчиненні рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача, які пов`язане з виконанням вищевказаного судового рішення, позивач повинен був звертатися до суду в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України або в порядку 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 09.10.2018 року у справі №809/487/18 підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовані приписи п.2 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі № 520/13473/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 18.02.2020 року