Справа № 221/7569/19
Суддя: Писанець Н. В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі судових засідань Гуровій Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Волноваха адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Іллющенко Антоніни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського Іллющенко А.О. про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1544400 від 22.09.2019 р. як незаконно постановлену без доказів його вини. На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме - без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема позивач зазначає, що 22.09.2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки «MAN TGX 28.540», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «TAD Clasic 30-3», д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по автодорозі М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі. На 98 км у с. Кіпті, Чернігівської області, його зупинив інспектор Іллющенко А .О. та склав відносно нього оскаржувану постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення ним п.22.5 Правил дорожнього руху України, а саме за керування транспортним засобом з напівпричепом, на якому перевозив вантаж, а саме металеву конструкцію, габарити якої перевищують дозволені 2,6 м ширини.

Складену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав її невідповідності вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеним про час та дату розгляду справи до зали суду не з`явився, зазначив у позові про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач до зали судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на встановлені у постанові обставини порушення ОСОБА_1 КУпАП . Зокрема зазначила, що габарити вантажу, а саме габаритна ширина, перевищувала дозволені 2,6 м. У водія також був відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з таким вантажем.

Аналізуючи письмові докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вимоги ст.132-1 КУпАП передбачають відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Разом з тим, ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним з принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість врахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. У разі відсутності в постанові посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначених ст.251 КУпАП), які, у відповідності до статті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів у подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Із копії постанови у справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2019 року вбачається, що 22.09.2019 року об 05 год. 27 хв. на а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі на 98 км у с. Кіпт, Козелецького району, Чернігівської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MAN TGX 28.540», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «TAD Clasic 30-3», д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж «металеву конструкцію», габарити якого перевищують дозволені 2,6 м, чим порушив п.22.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність ст.132-1 КУпАП. Посадовою особою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Підставою для складання оскаржуваної постанови стало перевезення вантажу, габаритна ширина якого перевищують 2,6 м, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Так, у матеріалах справи знаходиться дозвіл №52 НГ зі строком дії з 13.08.2019 року по 26.09.2019 року, з якого вбачається, що позивачу надано дозвіл на перевезення вантажу шириною 3,75 м по вищевказаному маршруту.

У свою чергу, відповідачем на підтвердження обґрунтованості та законності ухваленої нею постанови, не надано суду належних та допустимих доказів того, що габаритна ширина вантажу, який перевозив ОСОБА_1 , перевищує 2,6 м. Зокрема, у постанові не зазначено, на скільки перевищує ширина вантажу за дозволену.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не надано інспектору поліції дозвільних документів на перевезення великогабаритного вантажу, оскільки у матеріалах справи відсутні та суду не надані належні та допустимі докази того, що такі документи витребовувалися інспектором та останнім не були надані. Окрім того, суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові не ставиться у вину ОСОБА_1 перевезення великогабаритного вантажу без дозвільних документів.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином, як вбачається із оскаржуваної постанови, остання не містить будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.3) ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії поліцейського при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.4 ст.288 КУпАП.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст.ст.132-1, 256, 283, 288, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Іллющенко Антоніни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1544400 від 22.09.2019 року, винесену поліцейським 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Іллющенко Антоніною Олександрівною за ст.132-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першогоо апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Писанець