Справа № 300/2458/19
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2020 р. справа № 300/2458/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання - Костюк О.С.,
представника позивача - Винника Б.Б.,
представника відповідача - Бондаря О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі структурного підрозділу Нафтогазовидобувне управління "Надвірнанафтогаз"
до відповідача: Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.09.2019, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.1-2).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 10.01.2020 (а.с.57-60). У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами і доводами, викладеними в позовній заяві, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що позивач при здійсненні господарської діяльності порушив норми податкового законодавства, що стало наслідком донарахувань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 11.09.2019. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач скористалося своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 16.01.2020. У даній відповіді на відзив позивач, зокрема зазначає, що беручи до уваги докази, що містяться в матеріалах справи та враховуючи додаткові докази, долучені до даної відповіді на відзив позивач категорично не погоджується з позицією відповідача, що викладена в акті перевірки та відзиві, вважає її безпідставною, такою, що базується на не доведеній інформації, не обґрунтованою та протиправною. Підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити ( а.с.68-70).
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в адміністративному позові та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши подані сторонами письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив на позов та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та спору по суті судом встановлено наступне.
11.09.2019 на підставі пп. 191.1.1, 191.1.2 п. 191.1 ст. 19. п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 та п.75.1 ст. 75 ПКУ у порядку ст. 86 ПКУ від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями) позивачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати грошових зобов`язань по податковій декларації з плати за землю: орендна плата з юридичних осіб 18010600 платника податку Публічного акціонерного товариства "Укрнафта". Перевіркою встановлено, що платник порушує терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб 18010600 протягом строків, визначених пунктом 287.3 статті 287 ПКУ від 02.12.2010.
Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
Згідно пп. 1 п. 1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних, системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до пункту 1 статті 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановленому цим Кодексом.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком (ст. 76 ПК України).
Отже, позивачем сплачено податкові зобов`язання орендної плати з юридичних осіб за грудень 2018 своєчасно та в повному обсязі.
У відповідності до пункту 286.2 ст. 286 ПКУ, чинної в редакції на день подання звітності, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.
Згідно пункту 287.3 статті 287 ПКУ податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Підтвердженням правомірності позивача щодо своєчасності та повноти сплати всіх задекларованих грошових зобов`язань з податку за землю слугує те, що 30.06.2019 ГУ ДПС в Івано-Франківській області з власної ініціативи або як результат реагування на вище зазначені листи платника податків від 18.02.2019 та від 07.05.2019 врахувало вищезазначені суми в інтегрованій картці платника податку ПАТ "Укрнафта", однак податкові повідомлення-рішення, якими застосовано штрафні санкції до позивача самостійно не скасовані.
Зважаючи на наведене вище, платник податків дотримувався вимог податкового законодавства та не допускав будь-яких порушень, а відповідно твердження щодо наявності підстав для застосування штрафу, передбаченого статтею 126 Податкового кодексу України, є необґрунтованими.
Суд також зауважує, що як до спірних правовідносин, так і після спірних правовідносин податкові зобов`язання орендної плати з юридичних осіб здійснювалися платником податку ПАТ "Укрнафта".
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до частини 2 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі структурного підрозділу Нафтогазовидобувне управління "Надвірнанафтогаз" сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн.
Факт сплати позивачем до бюджету судового збору в розмірі 1921,00 грн., підтверджується платіжним дорученням за №539 від 10.12.2019 на суму 1921,00 грн. (а.с.3).
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 19 лютого 2020 р.