Справа № 240/12584/19
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111060000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Нагірняк М.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,
Ухвалою суду від 28.12.2019року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
В судове засідання Позивач не прибула, 20.01.2020року та 12.02.2020року до суду надійшли її клопотання про розгляд справи без участі Позивача.
Ухвалою суду від 29.01.2020року закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті.
В подальше судове засідання представник Відповідала не прибула, направила до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Враховуючи неявку представників сторін та відповідно до вимог ч.9 ст.205 КАС України суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, враховуючи пояснення представника Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, регулюються правовими нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010року N 2464-VI (надалі - Закон N 2464-VI), що були чинні на день виникнення таких відносин.
Судом встановлено та визнається сторонами, що ОСОБА_1 , Позивач у справі, з 10.05.2006року мала статус фізичної особи-підприємця, яка з 29.12.2018року прийняла рішення про припинення підприємницької діяльності. Вказані обставини підтверджуються дослідженим в судовому засіданні витягом із Єдиного державного реєстру (а.с.12-13).
Судом встановлено, що Позивач відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 4 Закону N 2464-VI була платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Такі доводи податкового органу в повній мірі знайшли свого підтвердження, так як відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на наступне.
За приписами ч.2 ст.6 Закону N 2464-VI Позивач як платник єдиного внеску зобов`язаний, окрім іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, та подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Водночас, обчислення (донарахування) єдиного внеску Позивачу за період 2017року та три квартали 2018року було зумовлено повноваженнями податкового органу, передбаченими частиною третьої статті 9 Закону N 2464-VI.
Як зазначено в дослідженому судом витягу із інтегрованої картки Позивача як платника податків, строк сплати таких обчислених Відповідачем сум єдиного внеску за період 2017року настав з 10.02.2018року (а.с.21-22).
Днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок податкового органу ((пункт 1 частини десятої статті 9 Закону N 2464-VI).
Як встановлено судом, зарахування цих коштів до відповідного бюджету відбулося лише 25.10.2019року.
Одночасно суд враховує, що відповідно до частини шостої статті 25 цього ж Закону N 2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Розрахунок зарахування таких коштів для погашення недоїмки, яка утворилася з 10.02.2018року, наведено у витязі із інтегрованої картки Позивача як платника податків.
За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт 2 частини одинадцятої статті 25 цього ж Закону).
Крім того, згідно з частинами 10 та 13 статті 25 Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 % суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, враховуючи факт несвоєчасної сплати Позивачем суми єдиного внеску, донарахованого податковим органом за 2017 рік та три квартали 2018 року, у Відповідача були наявні підстави для винесення оскаржуваного рішення про застосування до Позивача штрафу у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум та пені з розрахунку 0,1 % суми недоплати за кожний день прострочення платежу (за період з 10.02.2018року по 25.10.2019року).
Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.
Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк