Справа № 260/145/20
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2020 року м. Ужгород№ 260/145/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , згідно якої просила суд: Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державного бюджету м. Хуст (код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UА6007004, ) штраф за порушення законодавства про рекламу: недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами в розмірі 1700,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу Головним управлінням встановлено, що на рекламній конструкції по АДРЕСА_2 візовою агенцією «Простір» розміщена реклама з рекламним сюжетом «ПРОСТІР візи від 100$ Робота Чехія, Польща, Греція, всі види страхування НОМЕР_2» з зазначенням вартості послуг з надання віз не у гривні.

Тим самим не дотримано встановлених законом вимог щодо змісту реклами та порушено вимоги ч. 9 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме те, що інформація про ціни на товари, тарифи на послуги, наведені у рекламі, яка розміщується чи розповсюджується на території України, зазначається виключно у гривні. Проте, оскільки відповідачем у встановлені строки штраф не сплачено, позивач звернувся щодо його стягнення в судовому порядку.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України чітко передбачено, що e разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, під час здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу посадовими особами позивача встановлено, що на рекламній конструкції по АДРЕСА_2 візовою агенцією «Простір» розміщена реклама з рекламним сюжетом «ПРОСТІР візи від 100$ Робота Чехія, Польща, Греція, всі види страхування НОМЕР_2» з зазначенням вартості послуг з надання віз не у гривні.

Тим самим недотримано встановлених законом вимог щодо змісту реклами та порушено вимоги ч. 9 ст. 8 Закону України «Про рекламу».

Зокрема, згідно з частиною 9 статті 8 Закону України «Про рекламу» інформація про ціни на товари, тарифи на послуги, наведені у рекламі, яка розміщується чи розповсюджується на території України, зазначається виключно у гривні.

Згідно статті 1 Закону України «Про рекламу» товар - будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об`єкти права інтелектуальної власності.

У зв`язку з наведеним, відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693, відповідальними особами Головного управління складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 12.06.2019 року №21(а.с.7-8).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно - правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами (абз.4).

У відповідності до вимог п.11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. № 693 на підставі Протоколу про порушення законодавства про рекламу від 12.06.2019 року № 21 та отриманої інформації щодо рекламодавця Головним управлінням прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства України про рекламу відносно рекламодавця ФОП ОСОБА_1 від 19.07.2019 року № 24(а.с. 23).

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Зважаючи на викладене, Головним управлінням на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 , зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на адресу місця здійснення діяльності рекомендованими листами з повідомленням було надіслано запити від 14.06.2019 року № 05.1-02/1768, № 05.1-02/1769(а.с.9-16), від 05.07.2019р. № 05.1-02/2004, № 05.1-02/2005(а.с.17-22) щодо надання документів, необхідних для здійснення повноважень щодо контролю, а саме: пояснення щодо виготовлення та розповсюдження даної реклами, документальне підтвердження вартості виготовлення та розповсюдження реклами (договір, рахунок-фактура, акт виконаних робіт, платіжне доручення (квитанція) про сплату тощо), а також виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1

Проте ФОП ОСОБА_1 не надано документального підтвердження вартості виготовлення та розповсюдження реклами.

У зв`язку з наведеним, вартість розповсюдженої ФОП ОСОБА_1 на рекламній конструкції по АДРЕСА_2 реклами візової агенції «Простір» з рекламним сюжетом «ПРОСТІР візи від 100$ Робота Чехія Польща Греція всі види страхування НОМЕР_2» встановити неможливо.

Відповідно до ч. 7 статті 27 Закону України «Про рекламу» у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 16 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. № 693 справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. У разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Рекомендованими листами Головного управління від 14.06.2019р. № 05.1-02/1768, № 05.1-02/1769, від 05.07.2019р. № 05.1-02/2004, № 05.1- 02/2005, від 22.07.2019р. № 05.1-02/2172, направленими як на юридичну адресу, так і на адресу місця здійснення діяльності, рекламодавця ФОП ОСОБА_1 було повідомлено про місце і час розгляду справи.

Однак, незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи від ФОП ОСОБА_1 чи його представника до позивача не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

На розгляд справи ані ФОП ОСОБА_1 , ані її представник не з`явився.

Враховуючи все вищезазначене, за результатами розгляду справи начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області 09.08.2019р. прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 17 відносно ФОП ОСОБА_1 у розмірі 1700,00 грн. відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. № 693(а.с.31).

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 17 від 09.08.2019 року відносно ФОП ОСОБА_1 надіслано на її адресу рекомендованим листом №05.1-02/2314 від 09.08.2019 та згідно повідомлення про вручення отримано ним особисто.

Проте штраф у добровільному порядку відповідачем не сплачено.

Згідно з п. 20 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. № 693 сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

У зв`язку з тим, що штраф відповідачем у добровільному порядку не сплачено, Головне управління звернулося з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам , що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначаються відповідно до Закону України «Про рекламу» від 03 липня 1996 року №270/96-ВР.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Частинами 1 та 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право, у тому числі, вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства.

Частиною 4 статті 27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на:

рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами;

розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Згідно з частиною 5 статті 27 Закону України «Про рекламу» вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

У відповідності до вимог частини 6 статті 27 Закону України «Про рекламу» за виявлені порушення вимог законодавства України про рекламу на розповсюджувачів, рекламодавців та виробників реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Частиною 7 статті 27 Закону України «Про рекламу» у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу», на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду (ч.11 ст.27 Закону України «Про рекламу»).

Процедура та порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами встановлені Законом України «Про рекламу», а також Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 9 Порядку підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспожінспекції та її територіальних органів.

Згідно з пунктом 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Відповідно до пункту 18 Порядку, за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення про накладення штрафу на відповідача за порушення законодавства про рекламу направлені рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 .

Проте, під час розгляду справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у вказаний термін накладений штраф не сплатила, документів, що підтверджували б факт сплати до Головного управління Держпродспоживслужби у Закарпатскій області а також і до суду не надано.

Також в матеріалах справи відсутні письмові докази щодо оскарження ФОП ОСОБА_1 рішення від 09.08.2019 року №17.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене та, враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена в добровільному порядку, належних доказів до суду не надано, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Зважаючи на вимоги частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.8, 9, 72-77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області (вул. Минайська, буд. 39 "а",м. Ужгород,Закарпатська область,88000, код ЄДРПОУ - 40314229) до Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) про стягнення штрафу - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до відповідного бюджету (код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UА03 07004, ) штраф за порушення законодавства про рекламу: недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами в розмірі 1700,00 грн.(одна тисяча сімсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС.А. Гебеш