Справа № 200/14222/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 р. Справа№200/14222/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Донспецбудпослуга»

до Головного управління Держпраці у Донецькій області

про визнання протиправною та скасування постанови від 05.11.2019 року № ДЦ 217/336/АВ/П/ПТ/ТД-ФС

за участю:

представника позивача: Бичкова О.Є., за дов. від 01.11.2019 року,

представника відповідача: не з`явились

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Донспецбудпослуга» звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 05 листопада 2019 року № ДЦ 217/336/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 250380,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що 20.09.2019 року Головним управлінням Держпраці у Донецькій області було проведено інспекційне відвідування позивача щодо дотримання вимог законодавства про працю. Наказ на проведення відвідування та направлення відповідачем на вимогу представників позивача не було надано.

Зазначає, що на момент проведення інспекційного відвідування директора підприємства не було, тому витребувані документи не могли бути видані до початку відвідування посадовим особам відповідача у строк, зазначений у вимозі № ДЦ 2017/336/ПД, тобто, до 14-00 20.09.2019 року. Документи працівникам відповідача було надано 25.09.2019 року о 09-00 год., після чого було проведено перевірку та 25.09.2019 року о 16-15 год. складено акт перевірки № ДЦ 217/336/АВ від 25.09.2019 року.

Незважаючи на те, що згідно з повідомленням про проведення інспекційного відвідування перевірці підлягають тільки питання виявлення неоформлених трудових відносин, відповідно до акту перевірки перевірялись наступні питання: порядок укладання трудового договору на підприємстві, трудовий договір, звітність перед контролюючими органами, порядок ведення трудових книжок, трудова дисципліна.

Під час проведення перевірки було встановлено порушення ч. 1 ст. 21 КЗпП України, а саме: не укладений трудовий договір з працівниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В акті перевірки зазначено, що в порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 допущено до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття вказаних працівників на роботу. В порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу» ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» повідомлення про прийняття на роботу працівників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не подано до територіального органу ДФС за місцем їх обліку як платника єдиного внеску за встановленою формою до початку роботи працівників за укладеним трудовим договором.

На підставі вказаного акту інспекційного відвідування від 25.09.2019 року начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області прийнято постанову від 05 листопада 2019 року № ДЦ 217/336/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 250380,00 гривень на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Позивач зазначає, що з головним інженером ОСОБА_1, інженером з охорони праці ОСОБА_2 було укладено трудові угоди, накази про прийняття на роботу працівників за сумісництвом керівником приймалися, наявний штатний розпис за вказаними посадами та, відповідно, сплачувалися всі податки та збори за працівників.

З зазначених причин позивач просить задовольнити позовні вимоги та визнати протиправною та скасувати постанову від 05 листопада 2019 року № ДЦ 217/336/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, яка прийнята за порушення трудового законодавства стосовно відносин підприємства з працівниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24 грудня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року підготовче засідання відкладене на 21 січня 2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 21 січня 2020 року підготовче засідання відкладене на 04 лютого 2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 04 лютого 2020 року підготовче засідання відкладене на 12 лютого 2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 12 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та прийнято проводити розгляд справи по суті.

Представником відповідача надано письмовий відзив (а.с. 64-69). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що посадовими особами відповідача у відповідності до вимог Порядку № 823 на підставі наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області від 18.09.2019 року № 1346 тривалістю два робочих дні, з 20.09.2019 року проведено інспекційне відвідування товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Донспецбудпослуга» з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Наказ від 18.09.2019 року № 1346 було винесено на підставі підпункту третього пункту 5 Порядку № 823, а саме: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Джерелом інформації, яка в подальшому була використана як підстава для створення та видання наказу на проведення інспекційного відвідування, слугувала доповідна записка заступника начальника відділу контролю західного напрямку управління з питань праці.

На початку інспекційного відвідування 20.09.2019 року у зв`язку з відсутністю директора ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» ОСОБА_8 , інспектором праці ОСОБА_9 була внесена уповноваженій особі - головному бухгалтеру ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» ОСОБА_12 вимога про надання/поновлення документів від 20.09.2019 року № 217/336/1ПД із зазначенням строку надання документів, а саме: до 14 години 00 хвилин 20.09.2019 року.

20.09.2019 року документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, були надані об`єктом відвідування частково у зв`язку з відсутністю доступу до необхідних для проведення інспекційного відвідування документів, які зберігаються у кабінеті директора ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» ОСОБА_8 (згідно наданого головним бухгалтером ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» ОСОБА_12 письмового пояснення від 20.09.2019 року).

Керуючись нормами пунктів 16, 17 Порядку № 823, у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством та які необхідні для проведення інспекційного відвідування про працю, посадовими особами відповідача був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.09.2019 року № ДЦ 217/336/НД/АВ для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Керуючись нормою пункту 18 Порядку № 823 посадовими особами відповідача була внесена письмова вимога про надання/поновлення документів від 20.09.2019 року № 217/336/2ПД із зазначенням строку надання документів - до 09 год. 00 хв. 25.09.2019 року. На час виконання зазначеної вимоги строк проведення інспекційного відвідування був зупинений до 25.09.2019 року.

На виконання вимоги від 20.09.2019 року № ДЦ 217/336/2ПД директором товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Донспецбудпослуга» ОСОБА_8 були надані запитувані документи.

Під час інспекційного відвідування було встановлено порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, відповідно до якої, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи положення статті 24 КЗпП України, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу». Відповідно до норм Постанови № 413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску, за формою згідно з додатком, до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Зазначає, що з аналізу зазначених норм можна дійти висновку про те, що поняття оформлення трудових відносин, у розумінні приписів законодавства, які регулюють трудові відносини, має більш широке поняття ніж укладення трудового договору, а тому порядок укладення трудового договору на підприємстві: трудовий договір (його наявність та зміст); звітність перед контролюючими органами; порядок ведення трудових книжок та трудова дисципліна кореспондуються з поняттям трудового договору, яке визначено у статті 21 КЗпП України і є основними ознаками виникнення саме трудових відносин між роботодавцем та працівником.

За результатами інспекційного відвідування було прийнято постанову від 05 листопада 2019 року № ДЦ 217/336/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

З зазначених причин відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Донспецбудпослуга» зареєстровано як юридичну особу з кодом 34094327, про що зазначено в акті інспекційного відвідування № ДЦ 217/336/АВ від 25.09.2019 року, складеного відповідачем (а.с. 12).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року № 8 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області.

Згідно з пунктом 1 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, Головне управління Держпраці у Донецькій області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Повноваження Управління Держпраці поширюються на територію Донецької області.

Суд зазначає, що до утворення Державної служби України з питань праці існувало дві окремі служби, зокрема, Держпраці України з територіальними Державним інспекціями з питань праці, яка здійснювала контроль за додержанням законодавства про працю з таких основних питань: про трудовий договір і ведення трудових книжок; про робочий час і час відпочинку; про оплату праці, гарантії і компенсації; про укладання та виконання галузевих і регіональних угод, колективних договорів; про трудові відносини у разі банкрутства та приватизації підприємств; про відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків; про працю жінок, молоді, інвалідів та інших категорій громадян, які потребують соціального захисту; про трудову дисципліну і матеріальну відповідальність працівників; про виплату працівникам допомоги з державного соціального страхування та Держгірпромнагляд України з територіальними управліннями Держгірпромнагляду, який забезпечував реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Виходячи з різних функцій, основним нормативним актом, на підставі якого діяли інспекції з питань праці був Кодекс законів про працю України, а управління Держгірпромнагляду діяли на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

З дати затвердження Положення про Державну службу України з питань праці, тобто, з 11 лютого 2015 року функції зазначених двох органів фактично об`єднані.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постанову Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в судовому порядку було скасовано в адміністративній справі у справі №826/8917/17, тому 21.08.2019 року Кабінетом Міністрів України було прийнято аналогічну постанову № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю».

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-1V, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням, законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (надалі - Порядок № 823).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з вимогами пункту 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) інформація:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДПС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної; - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; - фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився; - роботодавців, в яких протягом року не проводилася індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; - роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) доручення Прем`єр-міністра України;

9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) запит народного депутата України;

11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку їх проведення.

Перед реєстрацією інспекційного відвідування роботодавця, щодо якого протягом попередніх шести календарних місяців здійснювалися інспекційні відвідування, керівник органу контролю (інша уповноважена ним посадова особа) вивчає питання про доцільність його проведення.

Як зазначає у відзиві відповідач, наказ від 18.09.2019 року № 1346 було винесено за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. Джерелом інформації, яка в подальшому була використана як підстава для видання наказу на проведення інспекційного відвідування, слугувала доповідна записка заступника начальника відділу контролю західного напрямку управління з питань праці.

Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» від 18.09.2019 року № 849/04.3/15-08, яке підписано начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області (а.с. 10), виданого на підставі наказу начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 18.09.2019 року № 1346 (а.с. 71), посадовим особам Головного управління Держпраці у Донецькій області доручено в період з 20.09.2019 року протягом двох робочих днів провести інспекційне відвідування щодо виявлення неоформлених трудових відносин ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга».

25.09.2019 року інспекторами праці ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 складено акт № ДЦ 217/336/АВ інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» (а.с. 12-29).

В акті інспекційного відвідування зазначено про порушення позивачем ч. 1 ст. 21 КЗпП України стосовно не укладення трудового договору з працівниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 26).

Крім того, в акті відвідування зазначено, що в порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 допущено до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття вказаних працівників на роботу. В порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу» ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» повідомлення про прийняття на роботу працівників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не подано до територіального органу ДФС за місцем їх обліку як платника єдиного внеску за встановленою формою до початку роботи працівників за укладеним трудовим договором.

На підставі вказаного акту інспекційного відвідування від 25.09.2019 року начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області прийнято постанову від 05 листопада 2019 року № ДЦ 217/336/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 250380,00 гривень на підставі абз. 2 частини 2 статті 265 КЗпП України (а.с. 30-31).

Сторони погоджуються з тим, що штраф застосовано саме за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України стосовно головного інженера ОСОБА_1 та інженера з охорони праці ОСОБА_2.

Суд зазначає, що статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінетом Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року (далі по тексту - Порядок № 509), визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Надаючи оцінку правомірності постанови відповідача від 05 листопада 2019 року про накладення штрафу на позивача, суд виходить з наступного.

Посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (ч. 1 ст. 265 КЗпП України).

Згідно положень абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Постановою від 05 листопада 2019 року штраф у сумі 250380,00 гривень накладено за фактичний допуск працівників до роботи без укладення трудового договору (контракту) з підприємством позивача, оформленого наказом та без повідомлення ДФС про прийняття працівників на роботу.

В матеріалах справи наявні трудові угоди від 01 серпня 2018 року, укладені позивачем з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно до яких ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» як замовник доручає виконати роботи, а виконавець зобов`язується виконати обумовлену цією угодою роботу, відповідно головного інженера та інженера з охорони праці (а.с. 94-99).

При цьому, на відміну від вимог КЗпП України оплата за виконані роботи здійснюється один раз в півроку (пункт 2.2. договору). Крім того, сторонами цих угод є не роботодавець та працівник, як визначає КЗпП України, а замовник та виконавець. З зазначених причин вказані угоди носять характер цивільно-правових.

Дані договори надавалися перевіряючим, як надавалися й накази від 01 серпня 2018 року № 5-к та № 6-к про прийняття за сумісництвом вказаних працівників (а.с. 52-53).

Вказане підтверджується поясненнями головного бухгалтера підприємства ОСОБА_12 та ОСОБА_1 , наданими на вимогу перевіряючих (а.с. 88-90).

Крім того, з доходів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підприємством сплачувався єдиний соціальний внесок, про що свідчить відповідний звіт, наданий відповідачем до відзиву (а.с. 91-93).

Зокрема, відповідно до Таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску», вбачається, що у березні 2019 року загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, усього (р.1.1-р.1.2+р.1.3+ р. І.4+р. 1.5) складає 48006,32 грн., (графа 1 рядок 1 Таблиці 1).

У графі 1 рядок 1.2 зазначена сума винагород за договорами цивільно-правового характеру у сумі 8 400,00 грн.

Відповідно даних Таблиці 6 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» (Додаток 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, (затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.05.2018 року № 511), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.06.2018 за № 692/32144 відносно ОСОБА_2 (рядок 9) та ОСОБА_1 (рядок 10) у графі «9» вказано код застрахованої особи - 26, та у графі «18» - сума нарахованого доходу, на який нараховується єдиний внесок - 4200 грн.

У відповідності до Додатку 2 Порядку № 435 «Таблиця відповідності кодів категорій застрахованих осіб та кодів бази нарахування і розмірів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до застрахованих осіб за кодом 26 відносяться особи, які працюють за угодами цивільно-правового характеру, базою нарахування для яких є винагорода за угодами цивільно-правового характеру.

Як зазначив у відзиві відповідач, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.03.2019 року № 3121/05-2 управлінню Держпраці була надана інформація щодо загальної чисельності працівників по трудовим та цивільно-правовим договорам по суб`єкту господарювання ТОВ «ВКФ «Донспецбудпослуга» за період з 01.11.2018 року по 01.03.2019 року про те, що у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області відсутня інформація щодо надання суб`єктом господарювання звітності про працевлаштування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною третьою статті 24 КЗпП України законодавцем встановлено порядок допуску працівника до роботи, який передбачає обов`язкове повідомлення ДФС про його прийняття на роботу до укладення з ним трудового договору і фактичного допуску його до роботи.

Невиконання суб`єктом господарювання, який використовує найману працю, однієї з передбачених частиною третьою статті 24 КЗпП України умов оформлення трудового договору і допуску працівника до роботи і є порушенням, за яке абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України передбачено відповідальність.

Викликана у якості свідка головний бухгалтер ОСОБА_12 пояснила, що підприємство займається ремонтом техніки. Для надання дозволу на виконання цих робіт та складення і підписання експертно-технічної документації підприємству було необхідно мати головного інженера та інженера з охорони праці, тому 01 серпня 2018 року за трудовими угодами було прийнято на зазначені посади ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з якими додатково було укладено ще й цивільно-правові угоди від 01 серпня 2018 року (а.с. 162-165). Згідно цих угод складалися акти прийому наданих послуг.

У 2018 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на роботу жодного разу не виходили, тому ані винагорода, ані заробітна плата їм не виплачувалась.

У 2019 році двічі: у березні та вересні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було виплачено винагороду за надані послуги, що було відображено у податковій звітності як дохід від цивільно-правових угод.

Свідок ОСОБА_1 надав аналогічні показання: на роботу на підприємство він не ходив, винагороду за надані ним послуги зі складання документації отримав один чи два рази у 2019 році.

З зазначеного вище вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконували роботи на підприємстві на підставі цивільно-правових угод, що не є тотожнім поняттю допуску до роботи на підставі приписів КЗпП України, а тому стосовно вказаних працівників не заповнювалися табелі обліку робочого часу, надані відповідачем до перевірки та матеріалів справи (а.с. 112-144).

Надані платіжні відомості також не містять складової заробітної плати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а вказано як оплату за трудовою угодою (а.с. 129, 132, 135, 140, 143).

Заяв про прийняття на роботу матеріали справи також не містять.

Окремо слід зазначити про непомірно значні суми штрафу, визначені законодавством за порушення норм КЗпП України. Підприємство, що знаходиться на лінії розмежування у місті Авдіївці під постійними обстрілами та на якому працюють 9 осіб, включаючи директора, бухгалтера та прибиральницю не в змозі сплатити чверть мільйона гривень за подібне порушення, навіть у випадку дійсного існування подібного порушення, що означає неминучу подальшу ліквідацію підприємства та платника податків.

Згідно до приписів ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність обставин, вказаних в акті інспекційного відвідування від 25.09.2019 року, за яких застосовується штраф, передбачений ст. 265 КЗпП України, що свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови від 05.11.2019 року № ДЦ 217/336/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 250380,00 гривень фактичним обставинам та положенням ст. 265 КЗпП України.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Донспецбудпослуга» (місцезнаходження згідно даний з ЄДР: 86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Маяковського, буд. 102, ) до Головного управління Держпраці у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 05 листопада 2019 року № ДЦ 217/336/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 250380,00 гривень - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Донецькій області від 05 листопада 2019 року № ДЦ 217/336/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 250380,00 гривень.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Донспецбудпослуга» () судові витрати з судового збору у розмірі 3755 (три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 70 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17 лютого 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова