Справа № 240/11708/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Майстренко Н.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у призначенні та виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняти рішення про призначення, нарахування та виплату йому щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010 з часу звернення із заявою про призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме з 23.12.2016.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що на дату звільнення його у відставку половина строку навчання у вищому навчальному закладі становила 02 роки 05 місяців 02 дні, строкова військова служба - 02 роки 00 місяців 28 днів, і таким чином до стажу роботи на посаді судді, крім періоду роботи безпосередньо суддею, йому підлягає зарахуванню стаж тривалістю 04 роки 06 місяців 00 днів. Відповідно, загальний стаж його роботи на посаді судді з врахуванням вказаних періодів роботи становить 25 років 02 місяці 00 днів.
Ухвалою від 06.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається, за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні без повідомлення учасників справи.
Копію ухвали позивач отримав 12.12.2019, а відповідач - 10.12.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Ухвалою суду від 20.01.2020 призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії до судового розгляду на 06.02.2020.
У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки страховий стаж позивача становить 40 років 11 місяців 1 день, в тому числі 20 років 7 місяців 10 днів складає робота на посаді судді, а відтак йому встановлено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% від суддівської винагороди.
У судовому засіданні, призначеному на 06.02.2020, заслухавши пояснення представника відповідача, а також враховуючи неявку позивача у судове засідання, яке він просив проводити без його участі, та клопотання відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд протокольною ухвалою перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на таке.
Судом встановлено, що з 22.04.1996 по 22.12.2016 позивач працював на посаді судді Ружинського районного суду Житомирської області, що становить 20 років 8 місяців.
Рішенням Вищої ради юстиції від 19.12.2016 №3275/0/15-16 позивача звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Ружинського районного суду Житомирської області від 22.12.2016 №71-к припинено здійснення повноважень на адміністративній посаді голови суду з 22.12.2016.

Після звільнення з посади судді позивачу з 23.12.2016 призначено довічне грошове утримання у розмірі 80% посадового окладу судді.

Враховуючи те, що відповідачем неправомірно, на думку позивача, не за раховано до його стажу роботу період проходження строкової військової служби та половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, позивач неодноразово звертався до органів Пенсійного фонду із заявами про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу роботи час про ходження строкової військової служби та половини терміну навчання за денною формою у вищому навчальному закладі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 01.11.2019 №Н-4780, розглянувши звернення ОСОБА_1 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, вкотре повідомило його про те, що чинним законодавством передбачено збільшення щомісячно довічного грошового утримання саме за роботу на посаді судді. Оскільки його страховий стаж становить 40 років 11 місяців 1 день, в тому числі 20 років 7 місяців 10 днів роботи на посаді судді, йому встановлено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% від суддівської винагороди.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п. 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІ "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон України №1402-VII), який набрав чинності 30.09.2016, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - закон №2453).

За правилами частини першої статті 120 Закону №2453-VI (у редакції, діючій на час подання позивачем заяви про відставку) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із вимогами статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (у редакції, чинній до 28.03.2015) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон України №2862-XII).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (далі - Указ №584/95) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Судом встановлено, що у період з 21.05.1978 по 18.06.1980 ОСОБА_1 проходив військову службу, що підтверджується його військовим квитком серії НОМЕР_1 , строк якої складає 2 роки 28 днів.

Згідно диплома серії НОМЕР_2 позивач у період з 25.08.1983 по 28.06.1988 навчався на денному відділенні Львівського державного університету ім. Івана Франка за спеціальністю "Правознавство". При цьому, половина строку навчання позивача на денній формі в юридичному закладі становить 2 роки 5 місяців 2 дні.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що до стажу роботи на посаді судді позивачу підлягає зарахуванню період проходження військової служби та половина строку навчання у вищому навчальному закладі.

Аналогічна правова позиція щодо обрахування стажу роботи судді у відставці висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.01.2019 у справі №137/173/17.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" передбачено, що судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що до стажу роботи позивача на посаді судді слід зарахувати половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі Львівського державного університету ім. Івана Франка - 2 роки 5 місяців 2 дні, а також період проходження військової служби - 2 роки 28 днів, які, в свою чергу, дають йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Зважаючи на те, що у прохальній частині позову ОСОБА_1 просить прийняти рішення про призначення йому щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання суддів, у той час як відповідачем вже ухвалено рішення про його призначення у розмірі 80%, суд відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України вважає, що належним способом захисту порушеного права буде зобов`язання відповідача здійснити не нове його призначення, а перерахунок щомісячного грошового утримання з відповідною виплатою.

Отже, для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови позивачу у перерахуванні та виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010, а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010 з часу звернення із заявою про призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме з 23.12.2016.

Відповідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених витрат по сплаті судового збору, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 КАС України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахуванні та виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010 у розмірі 90% суддівської винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010 у розмірі 90% суддівської винагороди з часу звернення із заявою про призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме з 23.12.2016.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.02.2020.

Суддя Н.М. Майстренко