Справа № 520/14228/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 р. № 520/14228/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання - Дронь А.В.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить суд зобов`язати відповідача повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 6969 грн. 91 коп. (шість тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень дев`яносто одна копійка).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що для нотаріального посвідчення договору купівлі продажу квартири, ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % від вартості об`єкту купівлі продажу, що склало 6969,91 грн., проте, враховуючи, що вона придбала житло вперше, вважає, що є звільненою від вказаного збору, а тому, звернулася до суду з даним позовом з метою повернення помилково сплачених грошових коштів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі, копію ухвали направлено сторонам по справі.

Відповідачем 15.01.2020 року надано відзив на позов, в якому сторона відповідача проти вимог заявленого позову заперечувала. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що з наданих позивачем пояснень та доказів вбачається, що обов`язок щодо сплати збору в розмірі 6969,91 грн., для позивача встановив нотаріус при посвідченні договору, а не орган Пенсійного фонду, оскільки статтею 49 ЗУ "Про нотаріат" встановлено, що однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невнесення встановлених законодавством платежів, пов`язаних з її вчиненням, особою, яка звернулась з проханням про вчинення нотаріальної дії. Згідно квитанції № 0000439 від 15.11.2019 позивач перерахувала суму 6969,91 грн. на рахунок УДКС України в Київському районі м. Харкова, а не на рахунок органу Пенсійного фонду. У зв`язку із чим, головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не має можливості повертати кошти. Управління лише формує подання до казначейської служби про повернення помилково сплачених коштів.

У судове засідання сторони. що повідомлялись належним чином про день, час та місце розгляду справи - не прибули, своїх представників до часті у справі не направили.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

15 листопаду 2019 року між ОСОБА_1 (Покупець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (Продавці) було укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено нотаріусом Межевою Інною Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за № 4970752 , згідно якого позивач придбала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11-13)

Оскільки, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат», однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невнесення встановлених законодавством платежів, пов`язаних з її вчиненням особою, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, позивачем сплачено на рахунок УДКСУ у Київському районі м. Харкова () збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що склало 6969 грн. 91 коп. (шість тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень дев`яносто одна копійка), підтвердженням чого є квитанція № 0000439 від 15.11.2019 року (а.с. 10).

З матеріалів справи судом встановлено, що 17.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 6969,91 грн. з огляду на придбання нею житла вперше.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 19 грудня 2019 року №7758/М-19 надало відповідь, в якій повідомило ОСОБА_5 О ОСОБА_6 , що на цей час органи Пенсійного Фонду не наділені повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати осіб, що придбавають майно вперше та запропонував звернутися до суду з метою встановлення факту придбання житла вперше (а.с. 8-9).

Не погодившись із такою відмовою, вважаючи, що має право на повернення помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 6969,91 грн., ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Стосовно правового регулювання спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з пунктом 8 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Ставки збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для таких суб`єктів встановлюються у розмірі 1 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону (п. 10 ст. 4 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (Порядок № 1740 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 15-3 Порядку №1740 визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як зазначено у позові, нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2019 року придбано позивачем вперше.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 15.11.2019 № 189026097, відомості про реєстрацію за позивачем іншого нерухомого майна, ніж придбаної нею квартири на підставі договору купівлі-продажу - відсутні (а.с. 13).

Відповідачем вказані доводи та інформація не спростовані, судом протилежного за результатами розгляду справи не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 придбала житло вперше, а тому, за приписами вимог чинного законодавства, звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за купівлю квартири.

Суд звертає увагу, що на момент придбання позивачем нерухомості, як і станом на час розгляду справи, в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у пункті 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 (справа №2-30/2000) у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні, - відмовлено.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме Держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачується платниками на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства).

Згідно з пунктом 18 Порядку № 1740 повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій здійснюється у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22.12.2014 (далі - Положення № 28-2) Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення № 28-2 Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує надходження від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства.

Таким чином, органом, що контролює справляння збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є територіальний орган Пенсійного фонду, в даному випадку, Головне управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

Механізм повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 787 заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Як вже зазначалось судом, згідно з квитанцією № 0000439 від 15.11.2019 позивач перерахувала суму 6969,91 грн. на рахунок УДКС України в Київському районі м.Харкова. Процедура примусового стягнення коштів визначена Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 № 845 (далі - Порядок № 845)

Зазначений порядок передбачає, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів.

Згідно з пунктом 17 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України м.Харкова звернутись до Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області з поданням про повернення ОСОБА_1 помилково сплачених грошових коштів у розмірі 6969,91 грн.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, б. 18; ) подання про повернення суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 6969,91 грн. (шість тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень дев`яносто одна копійка).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов. ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.