Справа № 946/103/20
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/103/20
Провадження № 2-а/946/47/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого лейтенанта поліції інспектора Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Осика Максима Аркадійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1941890 від 05.01.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого лейтенанта поліції інспектора Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Осика Максима Аркадійовича про визнання протиправними дій інспектора Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Осика Максима Аркадійовича та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1941890 від 05.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, мотивуючи тим, що 05 січня 2020 року, він рухався в транспортному засобі ВАЗ 2121, номерний знаку НОМЕР_1 , проїжджаючи у м. Ізмаїл по вул. Болградське шосе у напрямку центру, в районі вул. Болградське шосе, 16 він зупинився так як його транспортний засіб перестав рухатись у зв`язку з поломкою карбюратору. До його автомобілю підійшов співробітник патрульної поліції Осика Максимом Аркадійович та вимагав пред`явити йому документи, і зазначив, що нібито, позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 ПДР. На пояснення позивача про те, що авто зламалось інспектор вимагав пред`явити йому документи, а саме: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ, що позивач і зробив. Переглянувши його документи, інспектор пішов до свого службового транспорту та через деякий час повернувся з бланком постанови, який був вже частково заповнений і повідомив позивачу, що на нього буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, не ознайомив позивача з його правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України. Позивач почав наполягати на об`єктивному розгляді справи, на що інспектор йому заперечив та знов пішов далі заповнювати постанову до свого службового автомобілю. Таким чином, після зупинки його транспортного засобу, висловлення звинувачень у його бік, інспектор Осика М.А. одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. До постанови не додані додатки, зокрема технічного запису, тобто відсутні будь які докази, які б могли підтвердити правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву від 13.02.20220 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, свою позицію по суті спору не висловили.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 05.01.2020 рокустаршим лейтенантом поліції інспектором Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Осика Максимом Аркадійовичем відносноОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1941890 від 05.01.2020 року,якою на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

З вищезазначеної постанови від 05.01.2020 рокувбачається, що ОСОБА_1 05.01.2020 о 17:44:42 год. в м. Ізмаїл по вул. Шосе Болградське, 16 км., водій керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в ПДР порушення вимог заборонених знаків.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 8.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно розділу 33 Дорожні знаки. Правил дорожнього руху, дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови від 05.01.2020 року вбачається, що в постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис та відповідно в судове засідання цей відеозапис не надавався.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідачів, як на суб`єктів владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було покладено доведений на їх думку факт, що позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено".

Відповідачами не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано відеозапису, на якому було б відображено момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, чи будь-яких інших доказів передбачених ст.251 КУпАП.

В заяві від 13.02.20202 року позивач зазначив, що відповідачами не надано жодних доказів його зупинки під знаком, тобто позивач заперечував факт порушення вимог дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено".

Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідачами не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1941890 від 05 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 255 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача у спірних відносинах, суд виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, а практичне застосування ефективного механізму захисту для адміністративного суду є обов`язковим, оскільки протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку, достатнім та належними способом захисту прав позивача буде скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі.

За таких обставин, позовні вимогиОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій інспектора Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Осика Максима Аркадійовича, не підлягають задоволенню в зв`язку з тим, що на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України суд позбавлений права визнавати протиправними дій суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27), старшого лейтенанта поліції інспектора Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Осика Максима Аркадійовича (місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1941890 від 05.01.2020 року задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1941890 від 05 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 255 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 лютого 2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар