Справа № 420/6183/19
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6183/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Токмілової Л.М.

за участі:

секретаря судового засідання - Сердюк І.С.

представника позивача - Подорожнього А.С.

представника відповідача - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа 8) про визнання протиправними та скасування Наказу № 97-дс від 23.09.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування Наказу № 97-дс від 23.09.2019 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідно до наказу № 97-дс від 23.09.2019 року, за неналежне виконання службових обов`язків, визначених ст.7 Дисциплінарного статуту, порушення вимог п.2.2 розділу 2 Правил здійснення пропускного режиму та організації охорони в Головному управлінні ДФС у Чернівецькій області, п. 1.6 розділу 1 та п. 2.11 розділу 2 Посадової інструкції, процедур 2.2.1.2, 2.2.1.10 та 2.2.1.11 Положення про ГУВБ та Положення про відділ оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України ГУВБ ДФС України, відповідно до п.3 ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС України, вирішено накласти на старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України ГУВБ підполковника податкової міліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани. Проте, обставини, що викладені у висновку службового розслідування, спираються на акт тематичної перевірки та стали основою для прийняття оскаржуваного наказу, на думку позивача, вказані в акті тематичної перевірки факти не відповідають дійсності, є суперечливими та недостовірними.

Спосіб та порядок проведення службового розслідування відносно посадових осіб складу податкової міліції не передбачений чинним законодавством. Крім того, позивач вказує, що положенням про Державну фіскальну службу України не передбачено повноваження в.о. Голови ДФС призначати службове розслідування відносно осіб особового складу податкової міліції. Також позивач вважає, що в оскаржуваному наказі відсутнє посилання на конкретний пункт ст.7 Дисциплінарного статуту та ті конкретні обов`язки, які були покладені на позивача та які нібито були ним порушені.

Ухвалою суду від 23.10.2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

21.11.2019 р. за вх. № 43714/19 від відповідача надійшов відзив, в обґрунтування якого відповідач зазначає, що на виконання наказу ДФС від 19.06.2019 № 481 «Про проведення службового розслідування» проведено службове розслідування, з метою встановлення всіх обставин неналежного виконання службових обов`язків старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України Головного управління внутрішньої безпеки ДФС підполковником податкової міліції ОСОБА_1.

На підставі висновку службового розслідування від 22.08.2019 та пояснень позивача, за неналежне виконання службових обов`язків, визначених ст. 7 Дисциплінарного статуту, порушення вимог п. 2.2 розділу 2 Правил, п. 1.6 розділу 1 та п. 2.11 розділу 2 Посадової інструкції, процедур 2.2.1.2, 2.2.1.1 та 2.2.1.11 Положення про ГУВБ та Положення про відділ, відповідно до п. 3 ст. 12 Дисциплінарного статуту, наказом ДФС від 23.09.2019 №97-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України Головного управління внутрішньої безпеки підполковника податкової міліції ОСОБА_1 . притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Ухвалою суду від 18.12.2019 року продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів.

16.01.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні призначеному на 06 лютого 2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов та у запереченнях на відповідь на відзив.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив, відповідь на відзив, та заперечення, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 працює на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів Головного управління внутрішньої безпеки ДФС України.

19.06.2019 року в.о. Голови Державної фіскальної служби Власовим О. прийнято Наказ №481 "Про проведення службового розслідування".

Відповідно до даного наказу, з метою встановлення всіх обставин неналежного виконання службових обов`язків старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України Головного управління внутрішньої безпеки ДФС ОСОБА_1.

Службовим розслідуванням встановлено, що під час перебування в ГУ ДФС у Чернівецькій області (з 30.01.2019 на 31.01.2019), а саме у період, коли відбулася надзвичайна подія (виявлення технічного засобу, який мав ознаки пристрою для зняття аудіо- та відеоспостереження), старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України Головного управління внутрішньої безпеки ДФС підполковником податкової міліції ОСОБА_1. було порушено вимоги п. 2.2 розділу 2 Правил здійснення пропускного режиму та організації охорони в Головному управлінні Д ФС у Чернівецькій області, затверджених наказом ГУ Д ФС у Чернівецькій області від 04.08.2016 № 280 (чинний на час надзвичайної події, далі - Правила), не було забезпечено вжиття заходів, передбачених п. 1.6 розділу 1 та п. 2.11 розділу 2 посадової інструкції старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України Головного управління внутрішньої безпеки від 02.11.2018 і процедурами 2.2.1.2, 2.2.1.10 та 2.2.1.11 Положення про Головне управління внутрішньої безпеки Державної фіскальної служби, затвердженого наказом ДФС від 19.02.2016 № 148 у редакції наказу від 01.11.2018 № 702 (далі - Положення про ГУВБ), та Положення про відділ оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України Головного управління внутрішньої безпеки Державної фіскальної служби України від 02.11.2018 .

Зокрема, підставою для призначення та проведення службового розслідування передували наступні факти.

31.01.2019 року до начальника ГУ ДФС у Чернівецькій області Шпака В. надійшла доповідна записка від заступника начальника ГУ ДФС у Чернівецькій області Чернівчан Н. В., в якій вона вказала, що вранці 31.01.2019 року, з невідомих причин не змогла відчинити свій кабінет №411, що знаходиться на 4 поверсі адміністративної будівлі ГУ ДФС в Чернівецькій області по вул. Героїв Майдану 200а, м. Чернівці.

У вказаній записці Чернівчан Н. зазначено, що під час перебування її в кабінеті помічено сліди зовнішнього втручання, а саме: дерев`яна стружка на підлозі, знаходження меблів не на своєму місці.

В подальшому, 01.02.2019 року невстановленими працівниками ГУ ДФС у Чернівецькій області близько 09 год. 00 хв. у кабінеті заступника начальника ГУ ДФС у Чернівецькій області Чернівчан Н . В. виявлено невідомий технічний засіб, який мав ознаки пристрою для зняття аудіо та відео спостереження.

Про вказану подію повідомлено ГУНП у Чернівецькій області та зареєстровано 01.02.2019 року відповідне повідомлення.

За фактом повідомлення, в ході огляду місця події співробітниками ДБР України, за участю представників прокуратури, слідчих ГУНП та відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДФС у Чернівецькій області виявлено та вилучено невідомий предмет, який містив ознаки спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та встановлено ознаки стороннього проникнення у службовий кабінет.

На підставі виявлених фактів, другим слідчим відділом слідчого управління Територіального Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, відкрито кримінальне провадження № 0000062 від 01.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України.

У зв`язку із вказаними обставинами, начальником ГУ ДФС у Чернівецькій області підготовлено доповідну записку щодо надзвичайної події в ГУ ДФС у Чернівецькій області, яка надійшла до ДФС України листом від 04.04.2019 №2110/8/24- 13-25.

У доповідній записці зазначено, що працівниками ГУ ДФС у Чернівецькій області було встановлено факт знаходження в нічний період доби в приміщенні ГУ ДФС у Чернівецькій області, зокрема старшого оперуповноваженого з ОВС відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів ГУВБ ДФС України ОСОБА_1. та старшого оперуповноваженого з ОВС відділу оперативного забезпечення територіальних, органів ДФС західних регіонів України ГУВБ ДФС України ОСОБА_5. та невстановлених осіб. У доповідній записці також порушено питання щодо необхідності проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та їх безпосередніх керівників, а саме: начальника відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України ГУВБ ДФС України ОСОБА_6. та заступника начальника відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України ГУВБ ДФС України ОСОБА_7.

За результатами розгляду вказаної доповідної записки, департаментом внутрішнього аудиту підготовлено на ім`я Власова О. доповідну записку №563/99-99-06-01-03-18 від 12.04.2019 року, де було зазначено, що потребує розгляду питання щодо необхідності призначення службового розслідування відносно осіб, зазначених у доповідній записці начальника ГУ ДФС у Чернівецькій області. На вказаній доповідній записці накладено резолюцію Власова О. "Прошу провести перевірку та доповісти".

На виконання доповідної записки №563/99-99-06-01-03-18 від 12.04.2019 року, Департаментом внутрішнього аудиту здійснювались заходи щодо організації перевірки за інформацією ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо надзвичайної події.

Наказом №340 від 25.04.2019 року в.о. голови ДФС України Власовим О., яким наказано департаменту внутрішнього аудиту провести з 25.04.2019 року по 15.05.2019 року тематичну перевірку Головного управління ДФС у Чернівецькій області та Головного управління внутрішньої безпеки із зазначених у доповідній записі питань. Також для проведення тематичної перевірки вирішено утворити робочу групу, керівником робочої групи призначено головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за діяльністю у сфері боротьби з правопорушеннями управління організації внутрішніх перевірок податкової сфери Департаменту внутрішнього аудиту Дроняка С.

В ході перевірки, робочою групою зібрано інформацію, підготовлено інформаційну довідку, отримано пояснення від ОСОБА_1., ОСОБА_5., та їх безпосередніх керівників, а саме: начальника відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України ГУВБ ДФС України ОСОБА_6. та заступника начальника відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України ГУВБ ДФС України ОСОБА_7.

За результатами проведення тематичної перевірки ГУВБ ДФС складено акт від 15.05.2019 року №791/99-99-06-01-03-20.

Департаментом внутрішнього аудиту на ім`я Власова О . було підготовлено доповідну записку №865/99-99-06-01-03-20 від 23.05.2019 року.

Департаментом внутрішнього аудиту підготовлено та погоджено проекти наказів про відсторонення від посади ОСОБА_1 та наказ про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1

19.06.2019 року в.о. Голови Державної фіскальної служби Власовим О. було прийнято Наказ №482 «Про проведення службового розслідування» відносно ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст.65 Закону №889-VIII встановлено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Накладення дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження можливо за умов, визначених п. 6 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VIII, з підстав недотримання правил внутрішнього розпорядку.

Частиною 1 ст. 67 Закону України "Про державну службу" встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Більш того, ч. 3 ст. 71 Закону України "Про державну службу" визначає, що подання дисциплінарної комісії має виключно рекомендаційний характер та не може вважатися встановленою обставиною притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на ч.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Статут), ч. 1 ст.3 та Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2014 №236 та робить висновок, що посада в.о. Голови ДФС не є посадою, згідно з якою голова може призначити службове розслідування відносно осіб начальницького складу податкової міліції, оскільки це не є повноваження. Дане твердження позивача спростовується відповідачем на підставі наступного.

Згідно ч. 1 ст. 3 Статут визначено, що начальник - особа начальницького складу, яка має право віддавати накази та розпорядження, застосовувати заохочення і накладати дисциплінарні стягнення або порушувати клопотання про це перед старшим прямим начальником.

Статтею 13 Статуту визначено, що Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу.

Інші начальники накладають дисциплінарні стягнення в межах прав, наданих їм міністром внутрішніх справ України.

Начальник, який не наділений правом накладання дисциплінарних стягнень, має право порушити перед старшим прямим начальником клопотання про притягнення особи рядового або начальницького складу до дисциплінарної відповідальності.

Правом накладання дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники.

При цьому, Позивачем не враховано, що Наказом ДФС від 15.06.2017 №421 "Про організацію добору кадрів у Державній фіскальній службі України" затверджено Порядок призначення на посади та звільнення з посад працівників номенклатури Голови ДФС (далі - Порядок №421) та інструкцію про порядок призначення та звільнення з посад осіб начальницького складу податкової міліції.

Так, п.п. 1.1.1. п.1.1. Порядку №421 визначено, що до номенклатури посад в апараті ДФС, її територіальних органах призначення, переведення на які та звільнення з яких проводиться Головою ДФС належить керівники та інші працівники структурних підрозділів апарату служби. Та згідно номенклатури посад підрозділів податкової міліції ДФС у апараті ДФС призначаються особи начальницького складу підрозділів податкової міліції, підрозділи внутрішньої безпеки.

Начальник, який призначає, звільняє осіб та який може призначати службові розслідування в апараті ДФС є саме Голова ДФС. Тобто, єдиною правовою підставою щодо визначення наказу про призначення службового розслідування є підписання без належних повноважень Головою ДФС та відсутність порядку проведення службових розслідувань.

Частиною 1 статті 68 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

Пунктом 2 частини 2 статті 68 Закону України "Про державну службу" передбачено, що на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В" накладаються (застосовуються) Дисциплінарні стягнення такі як, зауваження - суб`єктом призначення та інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

За приписами ч.ч. 1-4 ст. 69 Закону України "Про державну службу" для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі. Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об`єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.

З системного аналізу викладених положень законодавства вбачається, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 (далі - Положення - 236), Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Пунктом 5 Положення №236 визначено, що ДФС з метою організації своєї діяльності, зокрема, здійснює добір кадрів в апарат ДФС та на керівні посади в територіальні органи, формує кадровий резерв на відповідні посади, організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників апарату ДФС, її територіальних органів та організовує свою роботу і роботу територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління.

Згідно з пунктом 9 Положення №236, ДФС в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Підпунктом 12 пункту 11 Положення №236 голова ДФС приймає на роботу та звільняє з роботи в порядку, передбаченому законодавством, працівників ДФС.

Структуру апарату ДФС затверджує її Голова за погодженням з Міністром фінансів (пункт 14 Положення №236).

Наказом Державної фіскальної служби України від 15.06.2017 №421 "Про організацію добору кадрів у Державній фіскальній службі України" затверджено номенклатуру посад підрозділів податкової міліції Державної фіскальної служби України, відповідно до якого Головою Державної фіскальної служби України призначаються у головних управліннях ДФС в областях та місті Києві, Офісі великих платників податків ДФС особи начальницького складу підрозділів внутрішньої безпеки (http://sfs.gov.ua/diyalnist-/zakonodavstvo-pro-diyalnis/nakazi-pro-diyalnist/72733.html).

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази Державної фіскальної служби № 482 від 19.06.2019 року та № 97-дс від 23.09.2019 року прийнято відповідною особою, яку визначено Законом України "Про державну службу" за результатами отримання інформації про можливе вчинення дисциплінарного порушення позивачем.

Суд також не бере до уваги доводи позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу № 97-дс від 23.09.2019 року, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, з огляду на наступне.

За визначенням одного з відомих професорів Оксфордського університету Д. Галлігана з теми fair procedure, поняття "процедури" - це кроки, які вживаються, або способи, які застосовуються для прийняття рішення та запроваджують дії або вирішують справу певним чином в юридичному або адміністративному контексті. А поняття "процес" - це зручний загальний термін, який включає сукупність процедур стосовно рішення чи дії (D.J.Galligan. Due Process and Fair Procedures. A Study of Administrative Procedures. - Oxford University Press Inc., New York. - Reprinted. 2004. р.8).

Принципи правової процедури вже стали універсальними через рішення Європейського суду з прав людини і поширюються як на процесуальне судочинство, так і на правові процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень під час прийняття відповідних актів стосовно прав, свобод та законних інтересів людини.

Втім, вказана доктрина правової процедури по суті була використана в практиці Конституційного Суду України. У рішеннях від 28 лютого 2018 року про визнання неконституційним закону про мову та від 26 квітня 2018 року про визнання неконституційним закону про референдум Конституційний Суд України, вказавши на прямий зв`язок дотримання "належної процедури" та гарантій прав і законних інтересів людини і громадянина, фактично надав процедурним принципам владного обов`язкового значення. Тобто, якщо було порушено належну правову процедуру в парламенті чи в іншому органі публічної влади - немає сенсу перевіряти змістову частину відповідного акта, оскільки він є нікчемним.

Засаднича вимога правовладдя полягає в тому, що повноваження органів публічної влади має бути визначено приписами права. Позаяк законність висунуто щодо дій посадовців публічної влади, вона так само вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень і, як наслідок - дотримувалися процесових і матеріальних приписів права (пункт 45 згаданого коментарю).

Таким чином, дотримання процесових, у тому числі, процедурних норм, є юридичною вимогою, згідно з якою держава, яка керується принципом верховенства права (мірило правовладдя), повинна поважати і враховувати права особи, а також визначати процедурні межі здійснення повноважень органами публічної влади.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №5-р/2019, Конституція України містить низку фундаментальних положень щодо здійснення державної влади, передбачених статтями 3, 5, 6, 8, 19 Основного Закону. Названі конституційні приписи перебувають у взаємозв`язку, відображають фундаментальне положення конституціоналізму щодо необхідності обмеження державної влади з метою забезпечення прав і свобод людини та зобов`язують наділених державною владою суб`єктів діяти виключно відповідно до усталених Конституцією України цілей їх утворення.

Тому, коли йдеться про вчинення дискреції суб`єктом владних повноважень, такі суб`єкти зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Як вказано у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/16495/17, потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, щоб особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій.

Таким чином, повноваження на здійснення дискреції для органу, по суті, дуже часто перетворюється на свавілля, потребує унормованого визначення правової процедури ним самим.

У постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі №826/13000/18 зазначено, що правова процедура (fair procedure- справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Верховний Суд у цій постанові також вказав, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень.

Отже, наказ № 97-дс від 23.09.2019 року прийнятий відповідно до законодавчо встановленої процедури.

Як вже було зазначено вище, приписами Закону України "Про державну службу" визначені вичерпні дії дисциплінарної комісії щодо порядку формування та розгляду дисциплінарної справи.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

В свою чергу дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2).

Суд зазначає, що старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України Головного управління внутрішньої безпеки ДФС підполковником податкової міліції ОСОБА_1. порушено вимоги п. 2.2 розділу 2 Правил здійснення пропускного режиму та організації охорони в Головному управлінні ДФС у Чернівецькій області, затверджених наказом ГУ ДФС у Чернівецькій області від 04.08.2016 № 280, не забезпечено вжиття заходів, передбачених п. 1.6 розділу 1 та п. 2.11 розділу 2 Посадової інструкції старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України Головного управління внутрішньої безпеки від 02.11.2018 і процедури 2.2.1.2, 2.2.1.10 та 2.2.1.11 Положення про Головне управління внутрішньої безпеки Державної фіскальної служби, затвердженого наказом ДФС від 19.02.2016 № 148 у редакції наказу від 01.11.2018 № 702, та Положення про відділ оперативного забезпечення територіальних органів ДФС західних регіонів України Головного управління внутрішньої безпеки Державної фіскальної служби України від 02.11.2018.

На підставі матеріалів службового розслідування та складеного висновку, суд приходить до висновку, що позивач порушив службову дисципліну, а саме: не вжив заходів в частині забезпечення у територіальному органі ДФС (ГУ ДФС у Чернівецькій області) безпеки діяльності, а також державних службовців та працівників від протиправних посягань, пов`язаних із виконанням ними службових обов`язків та щодо забезпечення оперативного контролю за організацією та станом пропускного режиму, охоронною службових приміщень ГУ ДФС у Чернівецькій області.

Доводи позивача не спростовують факту правомірності оскаржуваного наказу №97-дс від 23.09.2019 року, а наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази свідчать про обґрунтованість його прийняття за фактичних обставин.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа 8) про визнання протиправними та скасування Наказу № 97-дс від 23.09.2019 року - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 11 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Токмілова Л.М.

.