Справа № 640/4002/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Київ № 640/4002/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі судового засідання Новик В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦМЕТ» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦМЕТ» (далі також - позивач, ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.11.2018 №2 і №2.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю та безпідставністю висновків акта документальної планової виїзної перевірки від 19.10.2018 №712/26-15-14-02-04/32092223 про заниження ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» податку на прибуток, задекларованого за звітні періоди 2017 рік та 1-е півріччя 2018 року, всього на загальну суму 68 427 774 грн., та про завищення товариством податкового кредиту за звітні періоди 2015 року на суму податку на додану вартість 16 351 грн. Зокрема, позивач заперечував проти наведених у тексті акта перевірки зауважень про відсутність на ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» підтверджуючих первинних документів за перевіряємий період (з 01.01.2015 по 31.12.2015) та, що окремі з наданих до перевірки первинних документів не містили всіх необхідних для розкриття змісту господарських операцій реквізитів і відомостей. Також позивач вважає, що перевіряючі при проведенні перевірки безпідставно не врахували дані з бухгалтерських документів, фінансової та статистичної звітності товариства, натомість надали перевагу суб`єктивним і помилковим умовиводам. На думку позивача наведені у тексті акта перевірки та у податковому повідомленні-рішенні від 13.11.2018 №2 сума донарахованого грошового зобов`язання не відповідає показникам податкової звітності платника податків.

Крім того, позивач зазначив, що всупереч вимог п. 4 ст. 77 Податкового кодексу України письмове повідомлення про дату початку документальної планової виїзної перевірки не було надіслано (вручене) за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки, а вручене директору Товариства лише в день прибуття перевіряючих на підприємство для перевірки. При цьому, на час проведення перевірки посадові особи ГУ ДФС у м. Києві на території платника податків фактично не перебували та не виявляли бажання ознайомитися зі змістом наявних на підприємстві первинних та інших документів. Також позивач посилався на порушення контролюючим органом встановлених податковим законодавством строків на надіслання (вручення) платнику податків (ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ») примірника акта перевірки, що у свою чергу позбавило товариство можливості скористатися своїм правом на подання відповідних письмових заперечень та додаткових документів до прийняття податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2019 відкрито провадження у справі №640/4002/19 за вказаним позовом ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» та дану справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, з проведенням підготовчого засідання.

На виконання вимог цієї ухвали від 06.08.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву та додаткові матеріали. Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки та підставі акта від 19.10.2018 №712/26-15-14-02-04/32092223 ГУ ДФС у м. Києві прийняло податкові повідомлення-рішення від 13.11.2018 №2 і №2. Цими податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у м. Києві донарахувало ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» грошові зобов`язання з податку на прибуток і податку на додану вартість. На переконання відповідача висновки акта перевірки є цілком обгрунтованими і правомірними, що у свою чергу свідчить про законність прийнятих на їх підставі податкових повідомлень-рішень.

У свою чергу представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у тексті якої навів додаткові аргументи на спростування позиції контролюючого органу, та додаткові матеріали.

06.08.2019 судом ухвалено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У призначених судових засіданнях представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги повністю з підстав і мотивів, що наведені у текстах позовної заяви, відповіді на відзив та у додаткових поясненнях. Натомість присутні у судових засіданнях представники відповідача проти задоволення позову заперечували.

При цьому, представники обох сторін під час розгляду справи по суті надали суду письмові додаткові пояснення, клопотання про залучення до справи додаткових матеріалів, а також зі сторони позивача - письмові заперечення проти залучення до справи окремих матеріалів як неналежних доказів (вих. №03-14/111208/19 від 22.10.2019), поданих з порушенням процесуального порядку.

Розглянувши подані представниками сторін документи, заслухавши їх усні пояснення, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Працівниками ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» з питань дотримання ним вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2018, за результатом якої складений акт від 19.10.2018 №712/26-15-14-02-04/32092223 (далі також - акт перевірки).

Згідно висновків цього акта перевірки перевіряючі серед іншого встановили порушення позивачем:

- норм пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» податку на прибуток всього на загальну суму 68 427 774 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 38 782 185 грн., за І-е півріччя 2018 року на суму 29 645 589 грн.;

- п.п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» податкового кредиту на загальну суму 16 351 грн., в т.ч. за звітні періоди вересень 2015 року на суму 2 428 грн., за жовтень 2015 року на суму 782 грн., за листопад 2015 року на суму 813 грн., за грудень 2015 року на суму 12 328 грн.

Як вбачається з тексту акта перевірки, в основу таких висновків про заниження позивачем задекларованих сум податків були покладені наступні обставини:

1) за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» задекларувало в ряд. 01 декларацій з податку на прибуток («дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку») показник у загальному розмірі 638 272 294 грн. В ході здійснення перевірки відображених у ряд. 01 декларацій за вказаний період показників встановлено, що на формування таких мало вплив здійснення платником операцій з реалізації металобрухту, та водночас виявлено заниження такого показника за 2015 рік на суму 1 526 919 грн. А саме проведеною перевіркою встановлено заниження ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» значення показника задекларованого ним у ряд. 2000 («Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)») звіту про фінансові результати за 2015 рік на загальну суму 1 526 919 грн. Так, відповідно до тексту звіту про фінансовий результат за 2015 рік Товариство задекларувало чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у сумі 47 641 000 грн. Водночас згідно даних рахунку бухгалтерського обліку 70 «Дохід від реалізації» у ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» обліковувався дохід на суму 49 167 919 грн. З огляду на наведене перевіряючі дійшли висновку про порушення ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ним задекларованого показника чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2015 рік на загальну суму 1 526 919 грн.;

2) під час перевірки встановлено, що підприємство у 2015 році віднесло до складу витрат вартість реалізованих товарів на загальну суму 47 368 000 грн. За даними оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за 2015 рік перевіряючі з`ясували, що основними контрагентами-постачальниками ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» були ТОВ «СТРАЙД ТРЙД» (ідентифікаційний код 39314608) і ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» (ідентифікаційний код 39226496). Відповідно до наявної в ГУ ДФС у м. Києві податкової інформації (отриманої з інформаційний системи «Податковий блок», решта джерел інформації в тексті акта перевірки не ідентифіковано) перевіряючі також встановили, що: 1) ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» перебуває на податковому обліку з 23.07.2014, керівником названого товариства значиться ОСОБА_1 , а податковою адресою - АДРЕСА_1 . За місцем податкового обліку ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» був поданий податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку та інших звітів, за 1-ий квартал 2015 року, згідно якого на названому товаристві обліковувалося кількість працюючих - 5 осіб. Поряд з цим, за 2015 рік ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» декларацію з податку на прибуток підприємства та фінансову звітність не подавало; 2) ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» перебуває на податковому обліку з 27.05.2014, керівником названого товариства значиться ОСОБА_2 , а податковою адресою - АДРЕСА_2 . За місцем податкового обліку ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» був поданий податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку та інших звітів, за 4-ий квартал 2015 року, згідно якого на названому товаристві обліковувалося кількість працюючих - 5 осіб. Поряд з цим, за 2015 рік ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» декларацію з податку на прибуток підприємства та фінансову звітність не подавало. Також згідно даних з додатку 6 до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» здійснює реалізацію насіння. Як зазначено в тексті акта перевірки, посадовим особам ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» були вручені письмові запити від 31.08.2018 і 05.10.2018 про надання первинних документів. Однак станом на 19.10.2018 ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» не надало первинних документів (а саме: рахунки-фактури, видаткові накладні, акти прийому брухту та відходів кольорових металів, паспорти товарів, товарно-транспортні накладні, посвідчення про радіаційну вибухову безпеку брухту та відходів кольорових металів та сплавів, тощо), які можуть підтвердити придбання та списання товарів у 2015 році. У зв`язку з ненаданням запитуваних документів контролюючим органом були складені акти про ненадання первинних документів від 08.10.2018 №1462/26-15-14-02-04 та від 11.10.2018 №1479/26-15-14-02-04. У зв`язку з наведеним перевіряючі дійшли висновку про відсутність документального підтвердження обліковуваних на рахунках бухгалтерського обліку Товариства 631 і 902 «Собівартість реалізованих товарів» відомостей про оприбуткування та списання товарів у 2015 році;

3) в ході проведення перевірки встановлено факти взаємовідносини між ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» і суб`єктами господарювання-постачальниками: ТОВ «АСТРОН (ідентифікаційний код 30711103), ТОВ «МЕГАМЕТ» (ідентифікаційний код 32092239) і ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ» (ідентифікаційний код 39450166) з придбання товарів, всього на загальну суму 433 610 420,86 грн. (вказано без ПДВ), в т.ч.: у 2017 році на загальну суму 273 269 223,10 грн., у 1-му півріччі 2018 року на загальну суму 160 341197,76 грн. Дослідивши серед іншого зміст наданих позивачем до перевірки договорів купівлі-продажу товарів, укладених між ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» і переліченими постачальниками, та первинних документів контролюючий орган дійшов висновку про однотипність таких договорів. Також в ході аналізу первинних документів перевіряючі дійшли висновків, що: акти прийому брухту та відходів кольорових металів не містять відомостей про місця їх складання, прізвища та посади осіб, що їх склали; у посвідченнях про радіаційну вибухову безпеку брухту і відходів кольорових металів та сплавів, в гр. «номер транспортного засобу» не зазначено жодної інформації; надані до перевірки первинні документи не містять відомості про походження металобрухту. Крім того, в тексті акта перевірки зафіксовано, що до перевірки не були надано документи, що підтверджують спосіб поставки брухту та відходів кольорових металів. У зв`язку з наведеним контролюючий орган дійшов умовиводу про не підтвердження задекларованих ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» витрат у сумі 433 610 420,86 грн. належними первинними документами;

4) крім того, у взаємозв`язку із відображеною на стор. 8 акта перевірки інформацією про не надання ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» запитуваних відповідно до письмового запиту від 31.08.2018 первинних документів до перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про завищення позивачем задекларованого за звітні періоди січень, серпень-грудень податкового кредиту на суму податку на додану вартість 36 681 грн., як такого, що не підтверджений податковими накладними.

13.11.2018 ГУ ДФС у м. Києві на підставі цього акта перевірки прийняло наступні спірні у справі податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» за №02, яким визначило позивачу до сплати грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 85 534 717 грн. (в т.ч. за основним платежем - 68 427 774 грн., за штрафними санкціями - 17 106 943 грн.);

- форми «Р» за №02, яким визначило позивачу до сплати грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 17 404 грн. (в т.ч. за основним платежем - 13 923 грн., за штрафними санкціями - 3 481 грн.).

В подальшому рішенням Державної фіскальної служби України від 30.01.2019 №4664/6/99-99-11-04-01-25 про результати розгляду скарги вказані податкові повідомлення-рішення були залишені без змін.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення від 13.11.2018 протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку доводам позивача щодо протиправності дій відповідача з проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ УКРСПЕЦМЕТ», результати якої оформлено актом від 19.10.2018 №712/26-15-14-02-04/32092223, у контексті посилань на недотримання контролюючим органом вимог ст. 77 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Дослідивши надані представником відповідача разом із заявою від 11.11.2019 копії документів, суд встановив наступне. 17.08.2018 начальником Головного управління ДФС у м. Києві було прийнято наказ за №12619 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦМЕТ» (код 32092223)». Цим Наказом вирішено провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» (ідентифікаційний код 32092223, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 14, кв. (офіс) 13) з 31.08.2018 по дату завершення перевірки, тривалістю 20 робочих днів. Як стверджував представник позивача, копія зазначеного Наказу та повідомлення про проведення перевірки (вих. №49318/10/26-15-14-02-04 від 20.08.2018) були надіслані рекомендованим листом №414 на вказану вище адресу платника (позивача). На підтвердження наведеної обставини представник відповідача надав суду копію відповідного фіскального чеку поштового відділення від 20.08.20.18 за №6684.

Позивач у позові наголошував на тому, що повідомлення про проведення перевірки та копія наказу від 17.08.2018 №12619 на адресу ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» від контролюючого органу за 10 днів до проведення перевірки не надходили. Натомість зі змістом таких документів уповноважений представник товариства мав змогу ознайомитися лише безпосередньо в день проведення перевірки, тобто 31.08.2018. Водночас позивач не заперечував тієї обставини, що працівники ГУ ДФС у м. Києві були допущені до проведення документальної планової виїзної перевірки, призначеної на підставі наказу від 17.08.2018 №12619.

У контексті з наведеним суд зазначає, що відповідно до п . 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у редакції чинній на момент призначення та проведення перевірки позивача, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення документальних планових перевірок визначений у статті 77 ПК України, у відповідності до пункту 77.1 якої така перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

За змістом п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п. 77.6 ст. 77 ПК України).

Проаналізувавши зміст наведеної норми абз. 2 п. 77.4 ст. 77 ПК України, Верховний Суд (а саме у текстах своїх постанов від 24.10.2019 у справі №817/3431/15, від 29.10.2018 у справі №819/1013/16, від 26.11.2018 у справі №817/697/17) дійшов висновків, що законодавцем визначені два способи повідомлення особи про проведення перевірки - вручення під розписку копії наказу та письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення таких документів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.

Таким чином, платник податків має право бути повідомлений належним чином про дату та час проведення перевірки до початку проведення такої. Однак, норма п. 77.4 ст. 77 ПК України не містить застереження щодо ознайомлення платника з вказаними документами саме за 10 днів до початку проведення такої перевірки за умови надсилання платнику податків копії наказу та письмового повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали та беручи до уваги наведені вище правові позиції Верховного Суду щодо правозастосування норм п. 77.4 ст. 77 і ст. 81 ПК України, суд дійшов висновку, що повідомлення ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» про проведення планової документальної перевірки було здійснено належним чином та у передбачений чинним податковим законодавством спосіб. Як наслідок у ГУ ДФС у м. Києві були достатні правові підстави для проведення документальної планової виїзної перевірки позивача.

Надаючи оцінку правомірності та обґрунтованості наведених у тексті акта перевірки висновків контролюючого органу про відсутність документального підтвердження понесення ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» витрат на придбання товарів за наслідками операцій із контрагентами-постачальниками ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД», ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС», ТОВ «АСТРОН», ТОВ «МЕГАМЕТ» і ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ», та у взаємозв`язку з цим висновків про заниження позивачем сум податку на прибуток за звітні періоди 2015, 2017 і 2018 років, суд зазначає наступне.

Відповідно пп. 134.1.1 п. 134 ст. 134 ПК України (у редакції чинній з 1 січня 2015 року), об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

За змістом п. 44.1 і п. 44.2 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон №996-ХIV).

Так, відповідно до абз. 11 ст. 1 цього Закону в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Починаючи з 1 січня 2017 року, нормативне визначення терміну «первинний документ» було викладено як «документ, який містить відомості про господарську операцію», та зміст ст. 1 Закону №996-ХIV було доповнено абз. 15 і 16, в яких визначено, що «витрати» - це зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками), а «доходи» - це збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Поряд з цим, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що «господарська діяльність» - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 1 Закону №996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, зі змісту наведених вище норм Закону та ПК України вбачається, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. У зв`язку з цим можна стверджувати, що первинному документу притаманні дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 9 Закону №996-ХIV (у редакції, що діяла до 1 січня 2017 року) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Починаючи з 1 січня 2017 року зазначені частини ст. 9 Закону №996-ХIV відповідно до Закону від 03.11.2016 №1724-VIII були викладені у наступній редакції: «Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Крім того, ч. 2 ст. 9 Закону №996-ХIV відповідно до Закону д 05.10.2017 №2164-VIII доповнено абзацом наступного змісту: «Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.».

Поряд з цим нормами ч. 3 ст. 9 та ч. 2 ст. 3 Закону №996-ХIV визначено, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на рахунках бухгалтерського обліку.

У свою чергу фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Дані висновки суду не суперечать правовій позиції Верховного Суду, що була сформована ним у тексті постанов від 19.03.2019 у справі №826/9534/17 та від 26.02.2019 у справі №826/1536/18, за наслідками проведення правового аналізу норм ПК України та Закону №996-ХIV. Окрім того, у своїй постанові від 26.02.2019 Касаційний суд відзначив те, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Ознайомившись зі змістом наданих позивачем копій статуту та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого відносно ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ», а також згідно тексту акта перевірки суд встановив, що упродовж перевіряємого періоду ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» здійснювало господарську діяльність з реалізації металобрухту, що відповідає задекларованому позивачем у статистичній звітності виду економічної діяльності - 46.77 «оптова торгівля відходами та брухтом» (основний). Окрім того, за даними Витягу з ЄДР іншими видами діяльності, що здійснює ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ», визначені наступні: діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; неспеціалізована оптова торгівля; демонтаж (розбирання) машин і устаткування.

З тексту акта перевірки та змісту поданих позивачем документів (копій договорів, первинних та інших документів) суд встановив, що упродовж 2015, 2017 років та 1-ої половини 2018 року ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» (як покупець), в особі директора Шистки О.М., уклало ряд договорів щодо придбання товарів (брухту кольорових металів та їх сплавів, міді) із суб`єктами підприємницької діяльності-постачальниками - ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД», ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС», ТОВ «АСТРОН», ТОВ «МЕГАМЕТ» і ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ», а саме:

- договір купівлі-продажу №26 від 01.10.2014 з ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» (як продавцем), в особі директора Концури О.В. За умовами цього договору ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» зобов`язувалося передати у власність покупця (ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ») кольорові метали та їх сплати, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити товар згідно з умовами цього договору. Найменування, кількість, якість, ціна і загальна вартість товару, а також терміни поставки узгоджуються сторонами в специфікаціях до договору. Продавець надає покупцю довідку про походження товару. Якість, комплектність, пакування та маркування товару повинні відповідати ДСТУ/ГОСТ та діючій нормативній документації на цей вид товару, і посвідчується сертифікатом якості. Право власності на товар виникає у покупця з моменту його отримання і складання двостороннього акта прийому-здачі на складі покупця. Товар поставляється транспортом продавця. Продавцем при поставці надаються наступні товаросупровідні документи: видаткова накладні, рахунок, податкова накладна. Розрахунки за поставлений товар здійснюється покупцем в безготівковій формі, шляхом переказу коштів на поточний рахунок продавця за вагою нетто, згідно з результатами приймання покупця. Оплата за товар здійснюється 100% передплата на підставі рахунку.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором поставки позивач надав суду копії наступних документів: видаткових накладних, датованих січнем 2015 року; якісних посвідчень; товарно-транспортних накладних автомобільного перевізника ПАТ «АЗОКМ»; виписок з особового рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» за листопад 2014 року з відомостями про перерахування позивачем на користь ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» коштів за товар; платіжних доручень ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ»; реєстрів платежів з банківського рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ»;

- договір купівлі-продажу №28 від 10.10.2014 з ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» (як продавцем), в особі директора Сироваткіної К.Г. За умовами цього договору ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» зобов`язувалося передати у власність покупця (ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ») метал вживаний, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити товар згідно з умовами цього договору. Продавець надає покупцю рахунок та видаткову накладну на товар. Товар поставляється партіями на умовах СРТ - м. Артемівськ, вул. Кірова, 42 згідно Інкотермс 2000. Кількість кожної партії визначається покупцем, шляхом переважування товару на вагах покупця у присутності представника продавця. Крім того, на підставі лабораторного аналізу центральної лабораторії покупця визначається фактична номенклатурна та фактична кількість товару. Право власності на товар виникає у покупця з моменту його отримання на складі покупця. Продавцем при поставці надаються наступні товаросупровідні документи: видаткова накладні, рахунок, податкова накладна. Розрахунки за поставлений товар здійснюється покупцем в безготівковій формі, шляхом переказу коштів на поточний рахунок продавця за вагою нетто, згідно з результатами приймання покупця. Оплата за товар здійснюється 100% передплата на підставі рахунку. Якість, комплектність, пакування та маркування товару повинні відповідати ДСТУ та діючій нормативній документації на цей вид товару. Розрахунки за поставлений товар здійснюється покупцем в безготівковій формі, шляхом переказу коштів на поточний рахунок продавця.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором поставки позивач надав суду копії наступних документів: видаткових накладних, датованих січнем, квітнем 2015 року; паспортів походження брухту, підписаних керівником ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» ОСОБА_3 ; свідоцтв радіаційного контролю транспортного засобу та вантажу, свідоцтв про вибуховість брухту та відходів кольорових металів і сплавів, підписаних керівником ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» ОСОБА_3 ; актів приймання брухту та відходів кольорових металів, підписаних керівниками сторін; товарно-транспортних накладних автомобільного перевізника ПАТ «АЗОКМ»; виписок з особового рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» за періоди січень, лютий, березень і квітень 2015 року з відомостями про перерахування позивачем на користь ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» коштів за товар; реєстрів платежів з банківського рахунку;

- договір купівлі-продажу №1/06-2 від 01.06.2017 з ТОВ «АСТРОН» (як продавцем), в особі директора Мирошниченка С.П. За умовами цього договору ТОВ «АСТРОН» зобов`язувалося передати у власність покупця (ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ») брухт кольорових металів згідно ДСТУ 3211/ГОСТ 1639, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити товар згідно з умовами цього договору. Товар поставляється партіями, кількість кожної партії визначається покупцем, шляхом переважування товару на заводських вагах у присутності представника продавця. Право власності на товар виникає у покупця з моменту його отримання і складання двостороннього акта прийому-здачі на складі покупця. Товар поставляється на умовах СРТ - м. Бахмут, вул. Героїв праці, 42, згідно Інкотермс-2010. Продавець надає покупцю довідку про походження товару. Якість, комплектність, пакування та маркування товару повинні відповідати ДСТУ/ГОСТ та діючій нормативній документації на цей вид товару. Окрім того продавець надає покупцю наступні документи: податкову накладну, рахунок, паспорт, протокол радіометричного контролю, пожежобезпеки та вибухобезпеки. Розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем в безготівковому порядку, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця по вазі нетто згідно з результатами приймання покупця. При цьому, оплата за товар здійснюється після поставки упродовж 3-х банківських днів, за фактом відвантаження товару на підставі рахунку наданого продавцем, або на умовах 100% переплати.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором поставки позивач надав суду копії наступних документів: видаткових (прибуткових) накладних, датованих червнем, липнем, серпнем, вереснем, жовтнем, листопадом, груднем 2017 року, січнем, лютим, березнем, квітнем, травнем, червнем 2018 року; актів приймання брухту та відходів кольорових металів, підписаних керівниками сторін; паспортів на металобрухт, підписаних керівником ТОВ «АСТРОН» Мирошниченком С.П.; посвідчень про радіаційну і вибухову безпеку брухту і відходів кольорових металів та сплавів, підписаних керівником ТОВ «АСТРОН»; рахунків на оплату; виписок з особового рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» за періоди червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2017 року, січень, лютий, березень 2018 року з відомостями про перерахування позивачем на користь ТОВ «АСТРОН» коштів за товар; реєстрів платежів з банківського рахунку;

- договір купівлі-продажу №4 від 01.03.2018 з ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ» (як постачальником), в особі директора Іванової В.А. За умовами цього договору ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ» зобов`язувалося передати у власність покупця (ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ») брухт кольорових металів згідно ДСТУ 3211/ГОСТ 1639, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити товар згідно з умовами цього договору. Товар поставляється партіями, кількість кожної партії визначається покупцем, шляхом переважування товару на заводських вагах у присутності представника продавця. Право власності на товар виникає у покупця з моменту його отримання і складання двостороннього акта прийому-здачі на складі покупця. Товар поставляється на умовах СРТ - м. Бахмут, вул. Героїв праці, 42, згідно Інкотермс-2010. Продавець надає покупцю довідку про походження товару. Якість, комплектність, пакування та маркування товару повинні відповідати ДСТУ/ГОСТ та діючій нормативній документації на цей вид товару. Окрім того продавець надає покупцю наступні документи: податкову накладну, рахунок, паспорт, протокол радіометричного контролю, пожежобезпеки та вибухобезпеки. Розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем в безготівковому порядку, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця по вазі нетто згідно з результатами приймання покупця. При цьому, оплата за товар здійснюється після поставки упродовж 3-х банківських днів, за фактом відвантаження товару на підставі рахунку наданого продавцем, або на умовах 100% переплати.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором поставки позивач надав суду копії наступних документів: видаткових накладних, датованих березнем 2018 року; паспортів на металобрухт, підписаних керівником ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ» Івановою В.А.; посвідчень про радіаційну і вибухову безпеку брухту і відходів кольорових металів та сплавів, підписаних керівником ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ» Івановою В.А.; актів приймання брухту та відходів кольорових металів, підписаних керівниками сторін; реєстрів платежів з банківського рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ»;

- договір купівлі-продажу №20 від 01.09.2017 з ТОВ «МЕГАМЕТ» (як постачальником), в особі директора Туманової Т.О. За умовами цього договору ТОВ «МЕГАМЕТ» зобов`язувалося передати у власність покупця (ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ») брухт кольорових металів згідно ДСТУ 3211/ГОСТ 1639, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити товар згідно з умовами цього договору. Товар поставляється партіями, кількість кожної партії визначається покупцем, шляхом переважування товару на заводських вагах у присутності представника продавця. Право власності на товар виникає у покупця з моменту його отримання і складання двостороннього акта прийому-здачі на складі покупця. Товар поставляється на умовах СРТ - м. Бахмут, вул. Героїв праці, 42, згідно Інкотермс-2010. Продавець надає покупцю довідку про походження товару. Якість, комплектність, пакування та маркування товару повинні відповідати ДСТУ/ГОСТ та діючій нормативній документації на цей вид товару. Окрім того продавець надає покупцю наступні документи: податкову накладну, рахунок, паспорт, протокол радіометричного контролю, пожежобезпеки та вибухобезпеки. Розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем в безготівковому порядку, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця по вазі нетто згідно з результатами приймання покупця. При цьому, оплата за товар здійснюється після поставки упродовж 3-х банківських днів, за фактом відвантаження товару на підставі рахунку наданого продавцем, або на умовах 100% переплати.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором поставки позивач надав суду копії наступних документів: видаткових накладних, датованих вереснем 2017 року; паспортів на металобрухт, підписаних керівником ТОВ «МЕГАМЕТ» Тумановою Т.О.; посвідчень про радіаційну і вибухову безпеку брухту і відходів кольорових металів та сплавів, підписаних керівником ТОВ «МЕГАМЕТ» Тумановою Т.О.; актів приймання брухту та відходів кольорових металів, підписаних керівниками сторін; рахунків на оплату; виписок з особового рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» за періоди березень, серпень, вересень, жовтень 2018 року з відомостями про перерахування позивачем на користь ТОВ «МЕГАМЕТ» коштів за товар; реєстрів платежів з банківського рахунку.

Також представник позивача подав до суду довідки за підписом директора ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» Шистка О.М., у текстах яких керівник Товариства пояснив, що на території м. Бахмут (у минулому часі м. Артемівськ), тобто за місцем поставки товарів, ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» орендувало виробничі площі. Для переміщення придбаного товару використовувався технологічний транспорт (електрокари) та кран-балки, що належать орендодавцю (ТОВ «Завод кольорових металів»). На підтвердження цього представник позивача надав суду копію договору оренди №1/399 від 01.06.2016, укладеного між ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» (як орендарем) і ТОВ «Завод кольорових металів» (як орендодавцем) щодо тимчасового платного користування майном (частина нежитлового приміщення - цеху підготовки шихти, загальною площею 517,5 кв.м. та коробу для зберігання брухту), що розташоване за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 41, а також додаткової угоди №1 від 01.11.2017 до такого договору, актів приймання-передачі майна в оренду.

Додатково у своїх письмових поясненнях представник позивача пояснив, що товари (мідь, металобрухт) придбані ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» у перелічених вище постачальників, були в подальшому реалізовані позивачем іншим суб`єктам господарювання, що відповідало напрямкам господарської діяльності ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» (оптова торгівля відходами та брухтом; відновлення відсортованих відходів; діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами).

Дослідивши та проаналізувавши зміст перелічених вище документів у сукупності, суд дійшов висновку, що такі подані позивачем первинні документи оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та в повній мірі відображають зміст, характер та обсяги вчинених господарських операцій.

При цьому, з тексту акта перевірки вбачається, що результати вчинених між позивачем та названими вище суб`єктами господарювання (постачальниками) господарські операції були відображені на відповідних рахунках бухгалтерського обліку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ». В ході проведеної документальної перевірки контролюючим органом не було зафіксовано наявність на момент проведення такої перевірки заборгованості по взаєморозрахункам між сторонами по господарських операціях за перевіряємий період, неоприбуткування тих чи інших товарно-матеріальних цінностей.

На думку суду зі змісту наданих позивачем документів чітко прослідковується наявність взаємозв`язку між витратами позивача на придбання товарно-матеріальних цінностей і здійснюваними ним видами господарської діяльності.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (доступ до якого наданий на офіційному сайті Міністерства юстиції України за наступним посиланням: https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) та Реєстру платників податку на додану вартість (доступ до якого наданий на офіційному сайті Державної податкової служби України за наступним посиланням: https://cabinet.tax.gov.ua/registers/pdv), та з тексту акта перевірки суд встановив, що станом момент укладення описаних вище договорів, оформлення видаткових накладних та інших первинних документів за періоди 2015, 2017 - 2018 років на підставі цих договорів, контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість. Крім того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань господарської діяльності контрагентів позивача у період спірних правовідносин були: оптова торгівля відходами та брухтом - ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ», ТОВ «АСТРОН»; неспеціалізована оптова торгівля - ТОВ «МЕГАМЕТ», ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД», ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС».

При цьому, суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні наведені в тексті акта перевірки зауваження перевіряючих до змісту наданих позивачем до перевірки первинних документів у зв`язку з наступним:

- щодо відсутності у текстах актів прийому брухту та відходів кольорових металів, оформлених у 2017 році та 1-ій половині 2018 року, відомостей про місце складання таких документів, - за змістом чинної на той час редакції ч. 2 ст. 9 Закону №996-ХIV такий реквізит первинного документу як «місце складання» не був визначений обов`язковим для первинних документів;

- щодо відсутності текстах актів прийому брухту та відходів кольорових металів відомостей про прізвище та посаду особи, яка її склала, та як наслідок про неможливість здійснення ідентифікації особи, яка їх підписала, - надані позивачем до суду копії актів містять відомості про посаду та/або П. І.П. особи, як їх підписала, підпис. Також зі змісту цих актів вбачається, що вони були підписані саме керівниками ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД», ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС», ТОВ «АСТРОН», ТОВ «МЕГАМЕТ» і ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ»;

- до перевірки не надано документів (товарно-транспортних накладних), що підтверджують спосіб поставки брухту та відходів кольорових металів - в ході розгляду даної справи позивачем були надані до суду копії товарно-транспортних накладних, що підтверджують обставини перевезення товарів від ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» і ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» до місця призначення автомобільним транспортом перевізника - третьої особи, на замовлення ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ». У випадку ж поставок партій товарів, здійснених за договорами купівлі-продажу з ТОВ «АСТРОН», ТОВ «МЕГАМЕТ» і ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ», то поставка товарів відбувалася на умовах СРТ (Інкортермс-2010), - тобто за рахунок постачальників. У контексті з наведеним та суд зазначає, що відповідно до розд. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Мінтранспорту від 14.10.1997 №363, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно п. 11.1 вказаних Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Тобто, товарно-транспортна накладна є обов`язковим первинним документом на підтвердження реальності господарських операцій саме з послуг перевезення. В той же час, товарно-транспортна накладна не є документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей. А тому відповідно наявність або відсутність товарно-транспортних накладних та/або недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків.

В даному випадку зміст решти наданих позивачем до матеріалів справи документів засвідчує фактичний рух активів (товарів) та зміни у зобов`язаннях платника податків (позивача) внаслідок вчинення господарських операцій з контрагентами-постачальниками. При цьому, у тексті акта перевірки питання щодо правомірності формування ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» витрат та податкового кредиту по факту придбання послуг перевезення вантажів перевіряючими під сумнів не ставиться;

- щодо не заповнення в текстах посвідчень постачальників про радіаційну, вибухову безпеку брухту і відходів кольорових металів та сплавів графи «номер транспортного засобу», не зазначення в текстах наданих до перевірки актів прийому брухту та відходів кольорових металів, посвідченнях та паспортах відомостей про походження металобрухту - в текстах паспортів якості та у розглядуваних договорів купівлі-продажу наявні відомості, що об`єкти поставок належать на праві власності контрагентам-постачальниками та попередньо були отримані ними в результаті операцій купівлі-продажу. Вказані обставини не були спростовані контролюючим органом належними документальними доказами.

Також у контексті з наведеним суд звертає увагу на позицію, викладену в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 №1936/11/13-11 «Щодо підтвердження даних податкового обліку», відповідно до якої: сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

За результатами поданих сторонами документів суд вважає, що у розглядуваному спорі відсутні підстави стверджувати про нереальний характер здійснених поставок з огляду на відсутність в текстах актів прийому брухту та відходів кольорових металів, посвідченнях та паспортах відомостей про походження металобрухту більш детальних відомостей про походження товару.

Таким чином, суд вважає, що наявними у матеріалах справи первинними та іншими документами підтверджується реальність здійснення позивачем господарських операцій з вищеназваними контрагентами, що спричинили реальні зміни в його майновому стані, та ті обставини, що такі спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого використання результатів цих операцій в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності.

Водночас відповідач (суб`єкт владних повноважень) під час судового розгляду справи не навів будь-яких переконливих доводів та не надав до суду належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування витрат за наслідками спірних господарських операцій з наступних мотивів.

Так, суд відхиляє посилання відповідача на наведені в тексті акта перевірки аргументи про неподання ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» і ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» до контролюючих органів декларацій з податку на прибуток підприємств та фінансової звітності за 2015 рік. Оскільки норми податкового законодавства, чинного як на момент вчинення перевіряємих господарських операцій, так і на день проведення документальної перевірки позивача, не визначають обставину якості звітування контрагентів платника податку (позивача) до контролюючих органів, як обов`язкову умову для підтвердження права такого платника податку на формування податкового кредиту. Більш того норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними. Наведене судом правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в текстах постанов від 22.05.2019 у справі №805/772/15-а, від 30.01.2018 №К/9901/612/18 і №К/9901/630/18, від 17.01.2018 у справі №2а-9880/12/1370 (К/9901/605/18), від 16.01.2018 № 820/4648/13-а (К/9901/873/18), від 17.04.2018 у справа №808/1543/17, від 21.08.2018 №К/9901/9512/18, від 06.11.2018 №К/9901/36584/18.

Також посилаючись в тексті акта перевірки на обставину дослідження ланцюгу постачання контрагентів-постачальників та не встановлення інформації про походження поставляємих ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» товарів, відповідач в той же час не надав суду жодних належних документальних доказів на підтвердження такого аргументів.

Між тим, судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника. Зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи спір у частині посилань відповідача на обставини неподання позивачем під час перевірки контролюючому органу первинних документів, на підставі яких формувались показники податкової звітності за 2015 рік, та у зв`язку з цим відсутності підстав для врахування таких наданих позивачем документів під час судового розгляду, суд зазначає наступне.

За змістом п. 44.6 ст. 44 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

За правилами абз. 1 п. 44.7 ст. 44 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Водночас в абз. 2 цього ж пункту ст. 44 ПК України встановлено, що протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Відповідальність за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, визначена у ст. 121 ПК України. А саме незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Окрім того, п. 85.6 ст. 85 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Дослідивши та проаналізувавши подані сторонами до матеріалів документи суд встановив наступне.

В тексті акта перевірки (а саме: на стор. 2, 4, 8) зафіксовано, що документальна планова виїзна перевірка ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ», призначена на підставі Наказу від 17.08.2018 №12619 та з урахуванням продовження її терміну відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 25.09.2018 №14486, тривала з 31.08.2018 по 11.10.2018. З направленням на право проведення перевірки ознайомлено під підпис 31.08.2018 представника підприємства - Просянок Ірину Павлівну (яка діяла на підставі довіреності №43 від 28.11.2017). Перевірку проведено з відома та в присутності представника ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» Просянок І.П. У зв`язку з проведенням такої перевірки ОСОБА_5 , як представнику Товариства, були вручені наступні запити: від 31.08.2018 за №1 «Про надання письмового пояснення, завірених копій первинних документів та регістрів бухгалтерського та податкового обліку за перевіряємий період» та за №2 «Про надання інформації та їх документальне підтвердження щодо втрат, пошкодження, виїмки первинних та інших документів, на підставі яких здійснювалося формування у період з 01.01.2015 по 30.06.2018 бухгалтерського та податкового обліку», від 05.10.2018 про надання документів. Станом на 19.10.2018 (тобто, на дату складання акта перевірки) ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» надано до перевірки облікові регістри бухгалтерського та податкового обліку за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 та первинні документи за 2016, 2017, І-е півріччя 2018 року. За 2015 рік первинні документи (окрім договорів) до перевірки не надані, про що були складені акти ненадання до перевірки документів від 08.10.2018 №1462/26-15-14-02-04 та від 11.10.2018 №1479/26-15-14-02-04.

З огляду на наведене представник відповідача стверджував про відсутність у ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» на момент проведення перевірки первинних документів, що підтверджують дані бухгалтерського та податкового обліку за 2015 рік.

На підтвердження наведених обставин представник відповідача надав суду 12.11.2019 засвідченні копії наступних документів: довіреності вих. №43 №28.11.2017, виданої ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» Просянок І.П. для представництва інтересів; копії запитів ревізорів інспекторів про надання документів від 05.10.2018, №1 від 31.08.2018, №2 від 31.08.2018, адресованих посадовим особам ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» та з розписками ОСОБА_5 про отримання таких запитів 05.10.2018 та 31.08.2018; актів від 08.10.2018 №1462/26-15-14-02-04 та від 11.10.2018 №1479/26-15-14-02-04 про ненадання ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» до перевірки документів (а саме: на запит від 31.08.2018), складених та підписаних виключно ревізорами-інспекторами.

У свою чергу представники позивача у текстах поданих до суду позові, відповіді на відзив, поясненнях заперечували проти відсутності на Товаристві відповідних первинних документів за періоди 2015 року, з посиланням на те, що витребовувані контролюючим органом документи знаходилися безпосередньо на Товаристві та були готові для надання перевіряючим для огляду, проте працівники контролюючого органу у період проведення перевірки, після 31.08.2018, для отримання таких документів на територію товариства не з`являлися. Також представники позивача заперечували проти достовірності складених ГУ ДФС у м. Києві актів про ненадання документів до перевірки від 08.10.2018 №1462/26-15-14-02-04 та від 11.10.2018 №1479/26-15-14-02-04, оскільки останні не містили ані підписів представника платника податку, ані записів про відмову представника платника підписати такі акти, як то встановлено у п. 85.6 ст. 85 ПК України.

Проаналізувавши зміст наданих відповідачем документів суд дійшов висновку, що акти від 08.10.2018 №1462/26-15-14-02-04 та від 11.10.2018 №1479/26-15-14-02-04 про ненадання ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» до перевірки документів оформлені без дотримання вимог п. 85.6 ст. 85 ПК України (а саме: не містять відомості про підписання або відмову у підписанні таких актів представником перевіряємого платника податків). Також в ході судового розгляду відповідач не надав суду документальні докази притягнення ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» (в т.ч. в особі його посадових осіб) до відповідальності за ненадання до перевірки (відсутність) тих чи інших документів. У зв`язку з цим суд погоджується з твердженнями позивача про те, що обставини не надання ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» до перевірки первинних документів не зафіксовані належними документальними доказами.

Додатково представники позивача акцентували увагу на тому, що до дня прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» не отримало копію акта перевірки, а тому як наслідок було позбавлено передбаченої Кодексом можливості подати відповідні заперечення на акт перевірки разом з пакетом необхідних документів в порядку абз. 2 п. 44.7 ст. 44, п. 86.7 ст. 86 ПК України.

За змістом п. 86.3 ст. 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Відповідно до абз. 1 і 4 п. 86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності).

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п. 86.8 ст. 86 ПК України).

В судових засіданнях представники відповідача зазначили, що з метою підписання та вручення акта перевірки 19.10.2018 було здійснено виїзд на фактичну адресу ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» (04070, м. Київ, вул. Братська, 8, оф. 201), однак у зв`язку з відсутністю платника за вказаною адресою того ж дня примірник акта перевірки направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу Товариства - 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 14, кв. 13. Даний акт перевірки повернувся до ГУ ДФС у м. Києві 02.11.2018 неврученим з причини відсутності адресата.

На підтвердження наведеного представник позивача 30.09.2019 подав до суду незасвідчені копії актів від 19.10.2018 №1540/26-15-14-02-04, від 02.11.2018 №1619/26-15-14-02-04, та накладні №0000009 від 19.10.2018, оформлені неідентифікованої служби кур`єрської експрес-доставки. В подальшому оригінали та/або засвідчені належним чином засвідчені копії таких документів відповідачем до суду подані не були.

У свою чергу представник позивача в тексті своїх письмових пояснень (вих. №03-14/111208/19 від 22.10.2019) заперечував проти врахування судом під час розгляду даної справи зазначених документів як належних доказів.

Виходячи зі змісту норми ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що такі надані відповідачем до матеріалів справи докази (а саме: акти від 19.10.2018 і 02.11.2018, накладні) є неналежними, оскільки не є оригіналами або засвідченими у встановленому чинним законодавством порядку копіями. Як наслідок такі документи не беруться судом до уваги як документальні докази вжиття контролюючим органом заходів для вручення (надіслання) платнику податків примірника акта перевірки до дня прийняття податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі цього акта перевірки.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності та те, що відповідні первинні документи були подані позивачем під час розгляду цієї судової справи, суд дійшов висновку, що у розглядуваному спорі відсутні підстави стверджувати про відсутність у ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» первинних документів, що підтверджують відображені ним дані у бухгалтерському та податковому обліку за 2015 рік, в розумінні норм ст. 44 ПК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з іншими доказами свідчать про факти реального вчинення господарських операцій та відповідно про правомірність формування позивачем сум витрат за наслідками господарських операцій з контрагентами-постачальниками - ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД», ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС», ТОВ «АСТРОН», ТОВ «МЕГАМЕТ» і ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ», натомість доводи контролюючого органу про документальне не підтвердження спірних господарських операцій не знайшли свого документального підтвердження під час розгляду цієї справи.

Надаючи оцінку правомірності висновків акта перевірки про завищення позивачем за звітні періоди 2015 року податкового кредиту з податку на додану вартість суд зазначає наступне.

За правилами норм пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, абз. «б» п. 185.1 ст. 185, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПК України, «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з тексту акта преревірки, за результатами проведеної перевірки перевіряючі дійшли висновку про завищення ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» за звітні періоди січень, серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2015 року податкового кредиту на загальну суму податку на додану вартість 36 681 грн. (в т.ч за вересень, жовтень, листопад і грудень 2015 року - на 16 351 грн.). Такий висновок контролюючого органу мотивовано тим, що платник на запит перевіряюючих від 31.08.2018 не надав первинні документи за період 2015 року.

При цьому, цьому на стор. 18 - 22 акта перевірки, де наведено опис виявленого порушення, відсутні посилання на реквізити конкретних податкових декларацій з податку на додану вартість платника, де задекларовано суми податкового кредиту, реквізити суб`єктів господарювання (індивідуальні податковий номер, найменування), за наслідками взаємовідносин з якими було задекларовано податковий кредит.

Між тим, відповідно до положень п. 4 і 5 розд. ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745) в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

З огляду на це та беручи до уваги, що під час розгляду цієї справи суд дійшов висновку про не підтвердження відповідачем належними документальними доказами обставин не надання ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» документів до перевірки та відсутності таких на товаристві взагалі, суд вважає, що висновки контролюючого органу про відсутність документального підтвердження сум податкового кредиту є безпідставними.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків акта перевірки про заниження позивачем задекларованого у фінансовій звітності (звіт про фінансовий результат) показника чистого доходу від реалізації продукції за 2015 рік (код рядку 2000) на суму 1 526 919 грн., що вплинуло на розмір об`єкта оподаткування податком на прибуток, суд дійшов таких висновків.

За змістом ч. 1 ст. 11 Закону №996-ХIV (у редакції чинній до 1 січня 2017 року) загальну вимоги до фінансової звітності, фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності та суб`єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Форми фінансової звітності підприємств (крім банків) і порядок їх заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики (ч. 4 ст. 11 Закону №996-ХIV).

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону №996-ХIV фінансова звітність складається на основі даних бухгалтерського обліку підприємства.

Так, зміст статей звіту про фінансові результати наведений у п. 5 розд. II Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого наказом міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 за №161/4382). Так, у п. 5.1 розд. II НП(С)БО 25 передбачено, що у статті «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» відображається дохід від реалізації продукції, товарів, робіт і послуг без непрямих податків і зборів та інших вирахувань з доходу.

У свою чергу за правилами бухгалтерського обліку фактичний показник річного доходу розраховується на підставі даних бухгалтерського обліку як суму оборотів зa рік за дебетом рахунків 70 «Доходи вiд реалізації», 71 «Інший операцiйний дохід», 72 «Дохід вiд участі в капіталі», 73 «Іншi фінансові доходи» та 74 74 «Інші доходи» з кредитом рахунку 79 «Фінансові результати».

Зокрема, рахунок бухгалтерського обліку 70 «Доходи від реалізації» призначено для узагальнення iнформації про доходи від pеалізації готової продукції, товарів, робіт тa послуг, доходів від оренди oб`єктів інвестиційної нерухомості, доходів вiд страхової діяльності, про доходи вiд грального бізнесу, від проведення лoтерей, а також про суму знижoк, наданих покупцям, та про iнші вирахування з доходу. На субрахунку 702 «Дохід вiд реалізації товарів» підприємства торгівлі тa інші організації узагальнюють інформацію пpо доходи від реалізації товарів. Hа субрахунку 791 «Результат операційної дiяльності» визначається прибуток (збиток) від oпераційної діяльності підприємства.

Як вбачається зі змісту наданої представником позивача до матеріалів справи копії звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2015 рік, у рядку з кодом 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» було відображено показник за звітний період у розмірі 47 641 тис. грн. (тобто, з округленням до тисячних). Водночас за даними субрахунку 702 сукупні обороти за 2015 рік на товаристві склали 49 322 541,05 грн. (за змістом акта переврки, стор. 6, на рахунку 70 у позивача обліковувався дохід від реалізації у сумі 49 167 919 грн.).

З цього приводу керівник ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» у тексті довідки (що була подана до канцелярії суду представником позивача разом з письмовими поясненнями вих. №03-14/130439/19 від 29.11.2019) пояснив, що відображена на субрахунку 702 сума доходу від реалізації товарів включала в себе: 47 640 671,67 грн. - чистий дохід від реалізації продукції та 1 681 869,38 грн. - податок на додану вартість, що також обліковувався на субрахунку 643 «Податкові зобов`язання» (такий субрахунок призначено для обліку суми податку на додану вартість, визначеної виходячи з суми отриманих авансів (попередньої оплати) за готову продукцію, товари, інші матеріальні цінності і нематеріальні активи, роботи, послуги, що підлягають відвантаженню (виконанню)).

Тобто, у поданій за 2015 рік фінансовій звітності сума отриманого за звітний рік доходу від реалізації продукції (товарів, робіт і послуг) була відображена за вирахуванням сум непрямого податку (ПДВ), що відповідає правилам складання фінансової звітності.

Дані обставини підтверджені наданими представником позивача відомостями по відповідних субрахунках бухгалтерського обліку за період 2015 року та відповідачем в ході судового розгляду даної справи належними документальними доказами спростовані не були.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що під час розгляду даної справи суд не брав до уваги подані 25.09.2019, 17.12.2019 представником відповідача через канцелярію суду роздруківки по рахунках бухгалтерського обліку 70 та 631, роздруківку зведеної оборотно-сальдової відомості по рахунках за 2015 рік, оскільки такі в порушення припису п. 85.8 ст. 85 ПК України не були засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та не скріплені печаткою платника (ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ»).

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що висновки акта перевірки від 19.10.2018 №712/26-15-14-02-04/32092223 про порушення позивачем вимог податкового законодавства та заниження ним задекларованих за перевіряємий період податку на прибуток і податку на додану вартість спростовуються наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 28.02.2019 №453 підтверджено, що ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» під час звернення до суду з вказаними позовом сплатило судовий збір у розмірі 19 210 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у вказаній сумі повністю за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦМЕТ» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 14, кв. 13) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.11.2018 №2 і №2.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦМЕТ» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 14, кв. 13) документально підтверджені судові витрати у розмірі 19 210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2020.