Справа № 826/8580/17
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Київ №826/8580/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" (далі - Уповноважена особа), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправним і скасувати рішення Уповноваженої особи в частині виз-нання нікчемним правочину щодо набуття зобов`язань АТ "Артем-Банк" перед позивачем у сумі 153000 грн. шляхом оформлення документів та внесенню записів до АБС Банку про банківську операцію щодо внесення 27.10.2016 позивачем готівкових коштів в сумі 153000 грн. через касу відділення банку №44 на поточний рахунок № НОМЕР_1 без фактичного їх внесення;

2) зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, як вкладника АТ "Артем-Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) №90.00.006907 від 27.10.2016, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2017 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2020 закрито про-вадження у справі в частині визнання протиправним і скасування рішення Уповноваженої особи у частині визнання правочину нікчемним.

Підставою позову зазначено те, що позивач є вкладником Банку і на неї поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів за вкладом. Вважає, що операції з переказу коштів на банківський рахунок позивача не відносяться до нікчемних правочинів згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також відсутні судові рішення про визнання правочину недійсним.

Відповідач подав заперечення, в яких просить відмовити в позові з підстав нікчемнос-ті правочину (операції), оскільки позивачем готівкові кошти в касу відділення АТ "Артем-Банк" №44 не вносились. Зазначає, що транзакції за 27.10.2016 по внесенню фізичними осо-бами (у т.ч. позивачем) готівки загальною сумою 305800 грн. мали на меті заміни юридичної особи, яка втратила право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду.

Фонд подав письмові пояснення, в яких просить відмовити в позові, посилаючись на відсутність підстав для виплати позивачу гарантованого відшкодування, оскільки Уповнова-женою особою не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкоду-вання коштів за рахунок Фонду.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов.

Представники відповідача просили відмовити у його задоволенні.

Третя особа явку свого представника до судового засідання не забезпечила.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

27 жовтня 2016р. між Банком і позивачем укладено договір банківського вкладу (депо-зиту) №N90.00.006907, за умовами якого Банк відкриває позивачу вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 та приймає вклад у розмірі 153000 грн. Вкладник перера-ховує грошові кошти у безготівковій формі або вносить готівкою на рахунок, а Банк приймає грошові кошти Вкладника в сумі 153000 грн. в термін до 27.10.2016 включно. Сума, яка надійшла від Вкладника після закінчення операційного часу або у вихідні дні, і підлягає за призначенням платежу для зарахування на рахунок, зараховується Банком на рахунок нас-тупного банківського дня. Сума вкладу підтверджується виписками про залишок на рахунку, які надаються Банком Вкладнику (за вимогою Вкладника).

Згідно з копією квитанції від 27.10.2016 №TR.50809.370.312 позивачем внесено на свій рахунок № НОМЕР_2 кошти у сумі 153000 грн. за призначенням: "Внесення кош-тів на депозитний рахунок, згідно договору банківського вкладу (депозиту) №N90.00.006907 від 27/10/2016 р.".

Із 16.11.2016 у Банку запроваджена тимчасова адміністрація на підставі рішення Правління Національного банку України від 15.11.2016 №416-рш/БТ та рішення виконавчої дирекції Фонду від 16.11.2016 №2447. Повноваження тимчасового адміністратора делего-вано ОСОБА_2 .

Із 16.12.2016 розпочато ліквідацію Банку на підставі рішення Правління Національ-ного банку України від 15.12.2016 №492-рш та рішення виконавчої дирекції Фонду від 16.12.2016 №2857. Уповноваженою особою призначено Луньо І.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 15.11.2018 №3086 продовжено строк лікві-дації до 15.12.2019, повноваження ліквідатора на той продовжені Шевченку А.М.

23 жовтня 2019р. Уповноваженою особою подано документи державному реєстратору для державної реєстрації припинення Банку як юридичної особи, однак на час розгляду спра-ви в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадсь-ких формувань такий запис відсутній, Банк перебуває у стані припинення.

Листом Уповноваженої особи від 23.05.2017 №1477 позивачу повідомлено про те, що на підставі п.п. 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізич-них осіб" визнано нікчемним правочин щодо набуття зобов`язань АТ "Артем-Банк" перед позивачем у сумі 153000 грн. шляхом оформлення документів та внесенню записів до АБС Банку про операцію по внесенню 27.10.2016 позивачем коштів в сумі 153000 грн. через касу відділення банку №44 на рахунок НОМЕР_4.980 без фактичного їх внесення.

Спірні правовідносини виникли у сфері функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та стосуються правомірності не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гаранту-вання вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452) (у редакції, чинній на час введення тимчасової адміністрації банку) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 Закону №4452:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п. 3);

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківсь-кого рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4).

Як встановлено судом, позивачем на підставі договору банківського рахунку відкрито у Банку рахунок, на який зараховано кошти у сумі 153000 грн., тому позивач вважається вкладником цього Банку.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №4452 Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інфор-мацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необ-хідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вклад-ника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Доказів того, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку і отримання цього рішення Фондом, Уповноваженою особою відповідно до ст. 27 Закону №4452 включено позивача до Переліку вкладників або протягом процедури ліквідації подано до Фонду додаткову інформацію про позивача, Уповноважена особа до суду не надала, про наявність таких доказів - не зазначила, а судом таких фактів не встановлено.

Оцінюючи правомірність не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд зважає на таке.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 26 Закону №4452 гарантії Фонду не поширюються на відшко-дування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Такі випадки визначені у ч. 4 ст. 26 Закону №4452, однак про їх наявність ніхто з учас-ників справи не стверджував і доказів не надав, а судом таких випадків не встановлено.

Щодо визнання нікчемним правочину згідно з п.п. 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452, як вказано у повідомленні Уповноваженої особи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону №4452 правочини (у т.ч. договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

7) банк уклав правочини (у т.ч. договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

При вирішенні справи суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 №826/1476/15 про те, що перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону №4452 підстав, за яких правочини (у т.ч. договори) неплатоспроможного банку є нікчемни-ми, є виключним. Положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону №4452 (п. 42). Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі право-чини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, та договорами з відповідними клієнтами. Банку (п. 45). Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст. 38 Закону №4452 не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею (п. 46). При цьому при виявленні нікчем-них правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визна-вати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укла-дення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону №4452) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину (п. 48).

Уповноважена особа у повідомленні від 23.05.2017 №1477 стверджує, що в результаті перевірки виявлено правочини, які вказують на те, що внесення записів до АБС Банку про банківську операцію щодо внесення готівкових коштів в сумі 153000 грн. через касу відділення банку на рахунок № НОМЕР_1 , а також виготовлення розрахунково-касових документів щодо такого внесення здійснено:

- без фактичного внесення готівкових коштів через касу відділення банку №44;

- в період дії обмежень, встановлених для АТ "Артем-Банк" рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем від 09.08.2016 №834 "Про обмеження здійснення окремих видів здійснюваних Публічним акціонерним товариством "Артем-Банк" операцій";

- в період чинності рішення Правління Національного банку України від 27.10.2016 №385-рш/БТ "Про віднесення АТ "Артем-Банк" до категорії проблемних";

- з метою надання переваг одним кредиторам над іншими;

- з метою зміни кредитора з юридичної особи, яка не має права на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, на фізичну особу;

- з одночасним внесенням до автоматизованої системи банку про видачу коштів юридичній особі без фактичної видачі готівкових коштів через касу відділення;

- між операціями із вкладення та зняття коштів не тривалий проміжок часу.

До суду Уповноваженою особою надано витяг з додатку №5 Переліку рахунків, які тимчасово заблоковані АТ "Артем-Банк", до якого включено відомості про рахунок позивача № НОМЕР_2 на суму 153000 грн.

Суд вважає, що зазначені Уповноваженою особою у повідомленні обставини і надані до суду документи не доводять наявність передбачених п.п. 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 підстав для визнання правочину нікчемним, зважаючи на таке.

Вказані документи не свідчать про те, що у відносинах з позивачем Банк, після відне-сення його до категорії проблемних (27.10.2016), безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відпо-відних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог. Внесення позивачем коштів на свій рахунок у день прийняття рішення Правління Національного банку України від 27.10.2016 №385 "Про віднесення АТ "Артем-Банк" до категорії проблемних" не стосується змісту п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону №4452. Наявність цього рішення не спростовує факт зарахування коштів на рахунок позивача, що підтверджується копією квитанції. З рештою, невиконання Банком вимог рішення Національного банку України від 27.10.2016 №385-рш/БТ, саме по собі, не є підставою для висновку про нікчемність правочину відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону №4452, і, на переконання суду, не тягне негативних наслідків для вкладника, зокрема у вигляді застосування наслідків недійсності правочину, якщо недійсність цього правочину або застосування наслідків недійсності такого правочину не встановлено відповідним рішенням суду, а такого (рішення суду) відповідачем не надано.

Вказані документи не свідчать про те, що у відносинах з позивачем Банк до дня виз-нання його неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплато-спроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Вказані документи не свідчать про те, що у відносинах з позивачем Банк уклав право-чини (у т.ч. договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавст-вом чи внутрішніми документами банку. Суд зауважує, що договір банківського вкладу (депозиту) від 27.10.2016 №N90.00.006907 таких умов не передбачає.

При цьому суд зважає на те, що укладення вказаного договору і зарахування коштів на рахунок позивача (27.10.2016) відбулося до запровадження тимчасової адміністрації Банку (16.11.2016), що не суперечить ч. 3 ст. 36 Закону №4452, якою встановлено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Відповідачем не спростовано факт внесення позивачем коштів у сумі 153000 грн. на свій рахунок, що підтверджується копією квитанції. Посилання відповідача на те, що за ко-роткий період часу здійснено ряд операцій із видачі і внесення коштів через касу Банку, не спростовують даний факт, тому судом не враховуються.

Щодо прийняття Уповноваженою особою наказу про затвердження результатів перевірки правочинів, то наслідки нікчемності правочину настають для сторін у силу закону, а не рішення Уповноваженої особи, яке є внутрішнім розпорядчим документом. Відповідна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №820/1648/17 від 04.07.2018, №910/12294/16 від 11.04.2018, №910/24198/16, №910/17448/16 від 16.05.2018. Наявність такого наказу не спростовує визначені у ст. 26 Закону №4452 гарантії відшкодування позивачу коштів за його вкладом і не є перешкодою для прийняття судом справедливого рішення з метою ефективного захисту порушених прав позивача.

Отже, судом не встановлено обмежень щодо укладення договору банківського вкладу чи зарахування на нього коштів, а також передбачених ч. 3 ст. 36 і п.п. 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 обставин, з якими пов`язується нікчемність правочину. Про наявність інших правових підстав нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) чи доказів визнання цього правочину недійсним у судовому порядку або застосування рішенням суду наслідків недійсності нікчемного правочину відповідачами не зазначено й до суду таких не надано.

Зважаючи на недоведеність відповідачем наявності передбачених ст.ст. 26, 36, 38 Закону №4452 підстав для не відшкодування позивачу коштів у сумі 153000 грн. за рахунок Фонду, суд дійшов висновку про те, що гарантії Фонду поширюються на відшкодування позивачу цих коштів.

Враховуючи, що згідно із ст. 26 Закону №4452 позивач набула право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 153000 грн. за рахунок коштів Фонду, але не була включена Уповноваженою особою до переліку вкладників з причин, правомірність яких не доведена перед судом, суд дійшов висновку про допущення цим відповідачем протиправної бездіяльності, яка порушила право позивача на одержання гаран-тованої суми відшкодування.

З метою ефективного захисту і поновлення порушеного права позивача та згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати вищевка-зану бездіяльність Уповноваженої особи протиправною.

З цих же мотивів підлягає задоволенню вимога про зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, яка має право на відшкодування коштів за вкладом у Банку у розмірі 153000 грн. за рахунок коштів Фонду.

Суд зважає на те, що ч. 7 ст. 26 Закону №4452 передбачено завершення Фондом виплати гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру запису про ліквідацію банку як юридичної особи. Однак, вказана норма не забороняє Уповноваженій особі вчинити дії, які суд зобов`язав її вчинити, у зв`язку з чим та з огляду на відсутність запису про ліквідацію Банку, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні цієї вимоги з формальних підстав, які заперечували б суть права позивача на отримання відшкодування коштів за вкладом, гарантованого державою.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 1280 грн. згідно з наявною у справі квитанцією від 23.06.2017 №ПН7119.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №817/649/16 зроблено висновок про те, що дія ч. 3 ст. 22 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII "Про захист прав споживачів" поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону №4452-VI.

Отже, позивач була звільненою від сплати судового збору, тому сплачений нею судовий збір може бути повернутий за відповідною заявою. Підстав для стягнення з відповідачів судового збору за таких обставин немає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 90, 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 .

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціо-нерного товариства "Артем-Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у розмірі 153000 грн.

3. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайо-вича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про раху-нок НОМЕР_1, відкритий на підставі договору банківського вкладу (депозиту) №N90.00.006907 від 27.10.2016, за яким ОСОБА_1 має право на відшко-дування коштів за вкладами в ПАТ "Артем-Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 153000,00 грн. (сто п`ятдесят три тисячі гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на лікві-дацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Шевченко Андрій Миколайович;

04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 17.

Третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

01032, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 33-Б, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є датою складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко