Справа № 360/5432/19
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

13 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5432/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 12 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до 12 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність 12 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС у Луганській області щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2019 рік.

- зобов`язати 12 державну пожежно-рятувальну частину Головного управління ДСНС у Луганській області нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення на момент надання щорічної основної відпустки за 2019 рік з 20.04.2019 по 06.05.2019.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що наказом Головного управління ДСНС України у Луганській області від 06 травня 2019 року № 150 (по особовому складу) позивача звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил за пунктами 173, 176 підпунктом 1 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу затвердженого постановою КМУ від 11 липня 2013 р. № 593 (у зв`язку із закінченням строку контракту) та виключено з кадрів ДСНС України з 06 травня 2019 року.

Однак, відповідачем не було виплачено позивачу грошову допомогу на оздоровлення при наданні вищезазначеної відпустки, а також не було виплачено її при звільненні зі служби, у зв`язку з відсутністю коштів на дану статтю витрат.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав відзив на позовну заяву (а.с. 33-35) в обґрунтування якого зазначено, що підставами для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є їх рапорт із проханням надати зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення.

Допомога для оздоровлення особам рядового і начальницького складу надається за місцем проходження служби. Наказом Головного управління від 06.05.2019 № 150 «По особовому складу» старшому прапорщику служби цивільного захисту ОСОБА_1 , командиру рятувального відділення 12 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил у зв`язку із закінченням строку контракту з 06.05.2019.

Відповідно до норм чинного законодавства (пп. 3 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 704, п. 1 р. XXIX та XXX Інструкції) виплата матеріальної допомоги для оздоровлення віднесена до права керівника державного органу, але не є обов`язковою виплатою. Оскільки рішення про виплату матеріальної допомоги для оздоровлення позивача не приймалося у зв`язку із відсутністю підстав, а саме рапорту з його боку, то відсутні законодавчо визначені підстави для зобов`язання ДПРЧ-12 нарахувати та виплатити вказані виплати.

Ухвалою суду від 26.12.2019 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви (а.с. 12).

Ухвалою від 08.01.2020 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено до розгляду на 30.01.2020 (а.с. 25-26).

30.01.2020 судове засідання відкладено на 13.02.2020 (а.с. 45).

Позивач повторно в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі.

Відповідно до ч.5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, та відсутні перешкоди для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 06.05.2019 №150, звільнено із служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , командира рятувального відділення 12 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС у Луганській області, виключено з кадрів ДСНС України з 06.05.2019 та направлено до Сєвєродонецького міського військового комісаріату Луганської області для постановки на військовий облік. Вислуга років на службі станом на 06.05.2019; календарна - 31 рік 03 місяці 01 день; пільгова - 04 роки 07 місяців 14 днів. Загальна - 35 років 10 місяців 15 днів (а.с. 9, 23).

Згідно з Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області №23 від 06.05.2019, проведено всі необхідні виплати ОСОБА_1 , а саме нараховано премію за квітень та травень 2019 року у розмірі 55% посадового окладу, нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту. Також зазначено, що допомогу на оздоровлення за 2019 рік ОСОБА_1 не отримав (а.с. 39-40).

Відповідно до пояснювальної довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, 20.06.2019 платіжним дорученням, відправлена матеріальна допомога при звільненні ОСОБА_1 в сумі 170553,24 грн, що також підтверджується зазначеним платіжним дорученням №196 від 20.06.2019 (а.с. 43-44).

Листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області №13/114/1374 від 07.10.2019 повідомлено, що матеріальна допомога особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту надається один раз на рік в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі. В кошторисі на 2019 рік матеріальна допомога на оздоровлення відсутня (а.с. 10).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається Кодексом цивільного захисту України та Положенням про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України від 11.07.2013 №593.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 1 ст. 102 Кодексу цивільного захисту України, на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

За частиною 1, 4 статті 103 Кодексу цивільного захисту України, щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено: 1) контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту; 2) контракт про навчання (проходження служби цивільного захисту) - з особою, зарахованою до навчального закладу цивільного захисту; 3) контракт про перебування у резерві служби цивільного захисту - з особою, зарахованою до резерву служби цивільного захисту в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Пунктом 1 частини 2 статті 106 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до положень статті 125 Кодексу цивільного захисту України, держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків (частина перша статті 125 Кодексу цивільного захисту України).

Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 125 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно частиною 23 статті 129 Кодексу цивільного захисту України особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які звільняються із служби, крім осіб, які звільняються за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів, надається за їх бажанням щорічна основна відпустка з розрахунку 1/12 тривалості відпустки, на яку вони мають право згідно з цим Кодексом, за кожний повний місяць служби у році звільнення. При цьому у разі, якщо тривалість відпустки становить більш як 10 календарних днів, надається додатковий час, необхідний для проїзду до місця проведення відпустки і повернення назад.

Частиною 25 статті 129 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у рік звільнення зазначених у частинах двадцять третій, двадцять четвертій цієї статті осіб рядового та начальницького складу цивільного захисту із служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.

Таким чином, даною нормою передбачена виплата звільненим особам компенсації на невикористану щорічну основної або додаткову відпустку, а також за дні додаткової відпустки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі також Постанова КМУ № 704) затверджена схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту згідно з додатком 6.

Пунктом 2 Постанови КМУ № 704 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови КМУ № 704 надане право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

За положенням п. 7 та 8 Постанови КМУ № 704, видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів.

Умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №623 від 20.07.2018 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі Інструкція).

Відповідно до положень п. 1, 2 розділу XXX Інструкції - особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення.

Підставами для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є їх рапорт із проханням надати зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення.

Зі змісту вказаних норм законодавства випливає, що матеріальна допомога для оздоровлення надається один раз на рік, за наявності мотивованого рапорту особи з проханням надати їй зазначену матеріальну допомогу. Умовою для надання особі матеріальної допомоги для оздоровлення є відповідне мотивоване рішення керівника (начальника) на здійснення виплати зазначеної матеріальної.

При цьому, допомога надається в разі набуття права на щорічну основну відпустку, або без вибуття у відпустку - за рапортом.

Фактичні витрати на матеріальну допомогу відповідно до вимог бюджетного законодавства проводяться тільки в межах затвердженого кошторисом фонду грошового забезпечення.

Отже, за положенням Постанови КМУ № 704 та розділу ХХХ Інструкції, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення віднесена до права керівника державного органу, шляхом прийняття відповідного рішення на підставі рапорту особи про виплату такої допомоги.

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про подання позивачем мотивованого рапорту про надання матеріальної допомоги на оздоровлення за 2019 рік, який міг бути підставою для прийняття керівником органу рішення про надання такої допомоги при наявності фінансування на такі цілі.

Отже, за відсутністю рапорту, керівником обґрунтовано не приймалося рішення про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення відносно позивача.

Крім того, відповідно до листа Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області №13/114/1374 від 07.10.2019, в кошторисі на 2019 рік матеріальна допомога на оздоровлення відсутня. Отже, відсутність видатків в межах фонду грошового забезпечення для виплати допомоги на оздоровлення, унеможливлювало виплату вказаної допомоги.

Відповідно до ч.1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, відсутні законодавчо визначені підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення.

З огляду на зазначене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, та у їх задоволенні слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до 12 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова