Справа № 813/4264/15 (876/4749/16)
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/4264/15 (876/4749/16)

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2020 року

м.Київ

справа №813/4264/15 (876/4749/16)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Бучик А.Ю., Желєзного І.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 (головуючий суддя Клименко О.М., судді Гавдик З.В., Ланкевич А.З.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016 (головуючий суддя Кухтей Р.В., судді Яворський І.О., Нос С.П.)

у справі №813/4264/15 (876/4749/16)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ»

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправним та скасування наказу та постанови, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якій просило суд визнати протиправним та скасувати наказ про скасування реєстрації декларації від 28.05.2015 № 23-Д та постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 20.07.2015 №1ш/12пз/1013-6/3420-15.

2. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 у справі №813/4264/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016, позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.07.2015 №1ш/12пз/1013-6/3420-15, у решті позовних вимог відмовлено.

3. Державна архітектурно-будівельна інспекція України з вищевказаними судовими рішеннями в частині задоволених позовних вимог не погодилася, тому звернулася з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016 у справі №813/4264/15 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4. Позивач подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив суд судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

ІІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 22.05.2015 головними державними інспекторами інспекційного відділу в м. Львова Хар М.І., Максимом А.М. та Ліщинським В.Б. було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Товариства з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ», Підприємства Науково-творча майстерня «Архітрав» Прикарпатського центру Української академії архітектури та Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгідроспецбуд» на об'єкті будівництва за адресою : м. Львів, вул. Лемківська, 9-А, за результатами якої складено акт від 22.05.2015 № 07/05-ш.

6. 22.05.2015 відповідачем за результатами проведеної перевірки складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 07/05-ш/2, на підставі якого винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.07.2015 № 1ш/12пз/1013-6/3420-15, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 109 620 грн.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Задовольняючи позовні вимоги про скасування постанови відповідача про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.07.2015 №1ш/12пз/1013-6/3420-15, суди першої та апеляційної інстанції керувалися тим, що позивач на виконання умов інвестиційного договору подав декларацію початок виконання будівельних робіт від 05.03.2014, в якій зазначив інформацію про те, що замовником реконструкції є Товариство з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ», а земельна ділянка для реконструкції використовується на підставі Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Такі дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ» повністю відповідають положенням ч.2 ст.5 Закону України «Про інвестиційну діяльність», при цьому, законом не передбачено заборони передання функцій забудовника іншим особам, тому погодження сторонами Інвестиційного договору умов про виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ» функцій Державного підприємства «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» щодо реконструкції належного останньому нерухомого майна та надання для цих потреб земельної ділянки відповідає умовам ч.ч. 4 та 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Наведене спростовує доводи відповідача про відсутність у позивача права зазначати у декларації про початок виконання будівельних робіт замовником будівництва ТзОВ «Опора-БКБ» на належній ДП «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» земельній ділянці по вул. Лемківській, 9-А у м. Львові на виконання умов Інвестиційного договору від 07.12.2012 № 42. Жодних інших доказів наявності в діях позивача порушень вимог абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» відповідачем суду не надано.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ЗАПЕРЕЧЕНЬ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ

10. Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не з’ясували, що недостовірними даними, вказаними позивачем у декларації, є зазначення державного акта на земельну ділянку, яка йому не належить. При цьому посилання на інвестиційний договір не спростовує виконання будівельних робіт без документа на право власності або право користування земельною ділянкою.

11. У запереченнях на касаційну скаргу позивач посилається на те, що інвестиційним договором передано функції забудовника позивачу, що не суперечить чинному законодавству, а також що судовими рішеннями у господарській справі підтверджено право позивача на забудову на вул. Лемківській, 9а у м. Львові.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги в межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах.

Враховуючи те, що відповідач оскаржує судові рішення тільки в частині задоволених позовних вимог, тому Верховний Суд переглядає справу у межах вимог касаційної скарги.

13. Відповідно до ст. 1 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності” правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній на момент прийняття постанови про накладення штрафу, Замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю – щодо об’єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об’єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт – щодо об’єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт – щодо об’єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

14. Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об`єктах III категорії складності – у розмірі дев`яноста мінімальних заробітних плат.

Згідно із абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 вказаного Закону суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи акті готовності об`єкта до експлуатації: об`єктів ІІІ категорії складеності – у розмірі дев`яноста мінімальних заробітних плат.

16. Відповідно до ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Згідно з ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до п. 22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), та п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), відповідно до яких у разі виявлення органом державного архітектурно- будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно - будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта здійснюється на підставі відповідного розпорядчого акта органу державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, визначеному ч. 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», або за рішенням суду, що набрало законної сили, та законодавчою підставою для такого скасування є недостовірність даних, наведених у таких деклараціях, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

17. Судами попередніх інстанцій було встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ» та Державним підприємством «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» укладено Інвестиційний договір від 07.12.2012 № 42, за умовами якого замовник передав інвестору (Товариству з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ») свої функції з проектування та реконструкції об'єкта. Замовник є землекористувачем та надає своє право користування земельною ділянкою у якості інвестиції. Замовник надає в установленому законодавством України порядку земельну ділянку інвестору для реконструкції об'єкта, розташованого на ній. Інвестор приймає функції замовника по проектуванню та реконструкції об'єкта.

18. У п. 2.3 Інвестиційного договору визначено, що Замовник (Державне підприємство «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації») є землекористувачем та надає своє право користування земельною ділянкою у якості інвестиції.

19. Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини, Верховний Суд погоджується з висновками судів про те, що Державне підприємство «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» інвестувало належне йому на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 05.10.2011 серії ЯЯ №177923 право постійного користування земельною ділянкою, що відповідає положенням Закону України «Про інвестиційну діяльність» і не суперечить вимогам ч.4 ст.26 та п.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзацу 3 п.9 Порядку виконання будівельних робіт, оскільки вказані положення наведених норм регулюють вузьке коло суспільних відносин, а положення Закону України «Про інвестиційну діяльність» та Інвестиційного договору визначають права, способи і порядок використання наданого позивачу права користування землею та переданих йому функцій забудовника, чим і скористався позивач.

21. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, наданих судам попередніх інстанцій та не спростовують вірних висновків судів першої та апеляційної інстанції.

22. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

23. Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права, тому Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

24. Оскільки Верховний Суд залишає без змін судові рішення, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016 у справі №813/4264/15 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя І.В. Желєзний