Справа № 360/5412/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5412/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Чепурової К.В.,

представника позивача Заброднього Є.О., дов. 19/10-1 від 02.01.2020,

представника відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до Державного підприємства "Первомайськвугілля" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі - позивач) до Державного підприємства "Первомайськвугілля" (далі - відповідач) у якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Первомайськвугілля" в особі відокремленого підрозділу "Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів" на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області заборгованість у сумі 29418,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог заначено, що між відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Первомайську Луганської області (далі - Відділення) та Державним підприємством "Первомайськвугілля" (далі - Підприємство) укладений договір № 10/14 про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Договір).

Заборгованість Підприємства перед Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на дату підписання Договору складала 47175,89 грн, з яких: 36273,78 грн - заборгованість зі сплати страхових внесків; 10902,41 грн - штрафні санкції.

Пунктом 1.3 Договору визначено графік, за яким Підприємство частково погашає заборгованість, а саме: - заборгованість зі сплати страхових внесків погашається протягом періоду з лютого 2014 року до січня 2019 року рівними частинами в сумі 604,56 грн; - заборгованість зі сплати штрафних санкцій (пені) погашається протягом періоду з лютого 2014 року до січня 2019 року рівними частинами в сумі 181,52 грн.

За період дії Договору (з 01.02.2014 до 01.02.2019) Підприємством сплачено лише 34949,48 грн із загальної розстроченої суми 47175,89 грн. Зазначені кошти сплачені з березня до травня 2014 року в сумі 3269,12 грн, в період з січня 2016 року до грудня 2018 року в сумі 31680,36 грн.

В подальшому підприємство не сплачувало розстрочену суму заборгованості за Договором, що підтверджується витягом обліку платежів Підприємства за періоди з 01.01.2014 до 01.01.2015 та з 01.01.2015 по 06.12.2019 Єдиної інформаційно-аналітичної системи.

Таким чином, Підприємством не виконувались умови Договору, що згідно п. 2.1 Договору є підставою розірвання Договору та, відповідно до положень п. 1.3 Договору, зумовлює нарахування відсотків за період користування розстрочкою. З 02.02.2019 Договір припинив свою дію, оскільки закінчився строк дії розстрочення заборгованості (60 місяців з дати укладання договору).

У зв`язку з закінченням терміну дії договору та невиконанням умов договору Підприємством, Попаснянським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області нараховані відсотки за фактичний строк користування розстроченням заборгованості зі сплати страхових коштів Підприємством (з 01.02.2014 до 01.02.2019) в сумі 29418,66 грн. Нарахована сума відсотків за користування розстрочкою підтверджується розрахунком відсотків по договору розстрочення заборгованості № 10/14 від 31.01.2014 по відокремленому підрозділу "Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів" Державного підприємства "Первомайськвугілля".

Станом на дату звернення до суду заборгованість зі сплати відсотків за користування розстрочкою за Договором № 10/14 від 31.01.2014 Підприємством не сплачена, що підтверджується витягом обліку платежів Підприємства за період з 01.01.2015 до 06.12.2019 з Єдиної інформаційно-аналітичної системи.

15.11.2019 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян відповідач надав відзив на позовну заяву (арк. спр.35-38) в якому зазначив, що відповідно до частини першої статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір від 31.01.2014 № 10/14 укладено між Відділенням Фонду в м. Первомайську та ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Первомайськвугілля».

З серпня 2014 року по листопад 2015 року відповідачем не проводилися виплати у зв`язку з тим, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області залишилося на тимчасово окупованій території України, та припинило свою діяльність, а нових реквізитів на які можна було б перераховувати кошти відповідачу відомо не було.

04.08.2015 наказом управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області № 144 «Про тимчасовий перерозподіл роботи зі страхувальниками» управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області передана відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Попаснянському районі заборгованість по сплаті страхових внесків, що склалася станом на 01.01.2011, та не сплачена відповідачем у сумі 50227,77 грн.

17.11.2015 між позивачем та відповідачем проведено звіряння заборгованості щодо сплати страхових коштів та виявлені розбіжності, про що був складений відповідний акт. Вказаний акт від 17.11.2015 разом із доказами часткового погашення заборгованості (платіжне доручення № 292 від 01.07.2014, згідно якого на рахунок відділення Фонду у м. Первомайську р/р НОМЕР_1 перерахована заборгованість зі сплати страхових внесків у сумі 786,27, які були помилково враховані управлінням Фонду у Луганській області у липні 2014 року іншому підприємству; постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 № 812/202/13-а, якою у задоволені позову відділення Фонду у м. Первомайськ про стягнення пені за порушення терміну сплати страхових внесків у розмірі 6321,00 грн відмовлено) був надісланий до Фонду соціального страхування України (м. Київ) для узгодження відповідного рішення. У зв`язку з чим сума боргу на 17.11.2014 склала 43120,50 грн, а значить з серпня 2014 року по листопад 2015 року сума нарахування пені невірна.

В результаті врегулювання та погодження з Фондом соціального страхування України 11.01.2016 складено акт звірки щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яким була остаточно погоджена сума боргу 43120,50 грн та узгоджений Графік погашення заборгованості ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Первомайськвугілля» у строк до грудня 2019 року.

Таким чином, несплата відповідних платежів за договором сталася через надзвичайні обставини та не з вини відповідача.

29.01.2020 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян представник позивача надав пояснення (арк. спр. 52) та заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просив суд стягнути з відповідача заборгованості в сумі 28742,52 грн (арк. спр. 54).

Ухвалою суду від 26.12.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 1-2).

Ухвалою суду від 22.01.2020 у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено, вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін (арк. спр. 47-48).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача до суду не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності (арк. спр. 69).

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 72-77, 90 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України), судом встановлено.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Державне підприємство "Первомайськвугілля", , є юридичною особою (арк. спр. 43-44).

31.01.2014 між відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Первомайську Луганської області (далі - Відділення) та Державним підприємством "Первомайськвугілля" (далі - Підприємство) укладено договір № 10/14 про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Договір) (арк. спр. 7-9).

Згідно з п. 1.1 Договору Відділення надає Підприємству розстрочку на суму заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що утворилася до 01.01.2011 та не погашена на день набрання чинності Законом, під відсотки, розраховані за період, що починається з дня укладення Договору та закінчується днем погашення розстроченої суми, виходячи з облікової ставки Національного банку України, діючої на час сплати чергового місячного платежу, та зі сплати штрафних санкцій (пені), нарахованих на суму цієї заборгованості, які не погашені на день набрання чинності Законом, строком на шістдесят календарних місяців з 01.02.2014 по 01.02.2019, а Підприємство погашає заборгованість не пізніше 28 числа кожного місяця рівними частинами, починаючи з 01.02.2014 та закінчуючи 01.02.2019.

Відповідно пункту 1.2 Договору заборгованість Підприємства перед Фондом на дату підписання Договору складала 47175,89 грн, з яких: 36273,48 грн - заборгованість зі сплати страхових внесків; 10902,41 грн - штрафні санкції (пеня).

Пунктом 1.3 Договору визначено графік, за яким Підприємство погашає заборгованість: із заборгованості зі сплати страхових внесків погашається протягом періоду з лютого 2014 року до грудня 2018 року рівними частинами в сумі 604,56 грн, а в січні 2019 року в сумі 604,44 грн.

Крім того, пунктом 1.3 Договору встановлено, що Підприємство нараховує відсотки на кожен черговий місячний платіж, але не сплачує їх, за винятком випадків, коли цей Договір підлягає розірванню. Відділення списує нараховані відсотки під час остаточного погашення Підприємством розстроченої суми заборгованості: із заборгованості зі сплати штрафних санкцій (пені) протягом періоду з лютого 2014 року до грудня 2018 року рівними частинами в сумі 181,71 грн, а в січні 2019 року в сумі 181,52 грн.

Згідно витягу з Єдиної інформаційно - аналітичної системи відповідачем за період з 01.01.2014 по 01.01.2015 сплачено 3269,12 грн із загальної розстроченої суми 47175,89 грн. Зазначені кошти сплачені в березні - травні 2014 року, з яких 2418,24 грн недоїмка, 850,88 грн пеня (арк. спр. 10).

Згідно переліку ідентифікованих платежів страхувальника за період з 01.01.2015 по 06.12.2019 відповідачем сплачено недоїмку в сумі 31680,36 грн (арк. спр. 11).

З наданих представником відповідача документів судом встановлено, що 17.11.2015 сторонами договору № 10/14 від 31.01.2014 складено акт розбіжностей, згідно з яким в результаті звірення розрахунків встановлено розбіжності на суму 7107,27 грн з яких: 604,56 грн недоїмка, 181,71 грн пені та 6321,00 грн пені (арк. спр. 39) з урахуванням платіжного доручення № 292 від 01.07.2014 (арк. спр. 40) у сумі 786,27 грн, з яких 604,56 грн недоїмка та 181,71 грн пеня. За даними Підприємства станом на 01.12.2015 заборгованість становила 43120,50грн.

Відповідно до акту звірки щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів від 11.01.2016, станом до 01.01.2011 заборгованість Підприємства становила всього 43120,50 грн: з яких 33250,68 грн недоїмка та 9869,82 грн пеня (арк. спр. 41).

Зазначений акт затверджено начальником відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Попаснянському районі та директором ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Первомайськвугілля».

Згідно з графіком виплат (додаток до акту звірки) ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Первомайськвугілля» здійснює погашення заборгованості наступним чином: заборгованості зі сплати страхових внесків погашається в грудні 2015 року в сумі 678,36 грн, а з січня 2016 року до грудня 2019 року рівними частинами в сумі 678,59 грн; заборгованості зі сплати штрафних санкцій (пені) в грудні 2015 року в сумі 201,66 грн, а з січня 2016 року до грудня 2019 року рівними частинами в сумі 201,42 грн (арк. спр. 42).

Вказаний графік підписано лише директором та головним бухгалтером ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Первомайськвугілля», дані щодо погодження вказаного графіку з Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Попаснянському районі відсутні.

Позивач на адресу ВП "Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів" направив лист № 2072/03 від 12.12.2018 про надання інформації та копії платіжних документів про сплату заборгованості зі сплати страхових коштів за період з 01.09.2013 по 01.01.2016 (арк. спр. 28).

Листом № 61 від 17.12.2018 ВП "Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів" повідомило позивача про перерахунок згідно акту розстрочення коштів на суму 29920,34 грн (арк. спр. 29).

Також, позивач направив відповідачу лист № 378/03-13 від 06.03.2019 про необхідність сплати заборгованості розстроченої суми та відсотків, закіченням дії Договору № 10/14 від 31.01.2014 та нарахування у зв`язку з цим відсотків за користування розстрочкою у сумі 29471,30 грн (арк. спр. 27), який отримано уповноваженою особою ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Первомайськвугілля» 12.03.2019 (арк. спр. 46), проте доказів надання відповіді на вказаний лист відповідачем суду не надано.

Як вбачається з розрахунку відсотків по договору розстрочення заборгованості №10/14 від 31.01.2014 по ДП "Первомайськвугілля" за період з 31.01.2014 по 01.02.2019 сума таких відсотків складає 29418,66 грн (арк. спр. 12).

Відповідно до акту звірки від 28.01.2020 сума непогашеної заборгованості по договору про розстрочення заборгованості № 10/14 від 31.01.2014 станом на 01.02.2014 складає 47175,89 грн (в т.р. пеня 10902,41 грн), сплачена заборгованість протягом терміну дії договору про розстрочення заборгованості складає 35735,75 грн (в т.р. пеня 8283,71 грн), сума непогашеної заборгованості по договору про розстрочення заборгованості станом на 01.02.2019 складає 11440,14 грн (в т.р. пеня 2618,70 грн) (арк. спр. 53).

Згідно з розрахунком відсотків по договору розстрочення заборгованості № 10/14 від 31.01.2014 по ДП "Первомайськвугілля" за період з 01.02.2014 по 01.02.2019 сума відсотків складає 28742,52 грн (арк. спр. 56).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI) встановлено, що заборгованість із сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, не погашена станом на 1 січня 2011 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року, підлягає розстроченню не більш як на 60 календарних місяців починаючи з 1 січня 2011 року.

Абзацом 4 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI) суми внесків, нарахованих на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Абзацом 5 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI) встановлено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI передбачено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

З аналізу вищенаведених норм суд приходить висновку, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків та виробництві та професійних захворювань України і після 1 січня 2011 року має право здійснювати контроль за правильністю нарахування та сплати страхових внесків, нарахованих за період до 1 січня 2011 року, і у випадку виявлення порушень - право застосувати штрафні санкції, визначені законом, чинним на момент вчинення таких порушень.

На реалізацію вищенаведених положень Закону № 2464-VI правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків та виробництві та професійних захворювань України прийняло постанову від 30.11.2010 № 31 "Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України" (далі - Постанова № 31).

Пунктом 1 Постанови № 31 визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007 № 36 "Про затвердження Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України", зареєстровану в Міністерстві юстиції України 01.08.2007 за № 867/14134.

Водночас, пунктом 2 Постанови № 31 установлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12.07.2007 № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.08.2007 за № 867/14134, яка втратила чинність.

У зв`язку зі змінами законодавства та на виконання статті 1, 7, пункту 6 частини другої статті 10, пунктів 2, 8 частини другої статті 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пункту 7 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та з метою оптимізації звітності страхувальників, що подається до Фонду соціального страхування України, правління Фонду соціального страхування України Правління фонду соціального страхування України прийняло постанову № 28 від 12.12.2018 "Про деякі питання обліку заборгованості страхувальників зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України" (далі - Постанова № 28) на підставі якої Постанова № 31 втратила чинність.

Пунктом 1.1 Постанова № 28 встановлено, що страхувальники, які мають заборгованість зі сплати страхових коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та/або на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, подають до відділень робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) Звіт по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України до повного погашення заборгованості за формою, наведеною у додатку до постанови.

Пунктом 1.2 Постанови № 28 передбачено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007 № 36, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.08.2007 за № 867/14134, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.

Відповідно 1.3 Постанови № 28 стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 № 16, погодженою з Національним банком України 02.10.2001, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.

Про наявність у фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування права здійснювати контрольні функції щодо правильності нарахування, своєчасності та сплати страхових внесків, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, і застосовувати фінансові санкції згідно із законодавством, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосовувати штрафні санкції також і після цієї дати свідчить правова позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 19.02.2013 у справі № 21-432а12 та від 23.04.2013 у справі № 21-116а13 за наслідками розгляду справ за винятковими обставинами.

Статтею 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105-ХІV від 23.09.1999 (в редакції, яка діяла до 01.01.2011) (далі - Закон № 1105-ХІV) передбачено, що роботодавець як страхувальник зобов`язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

17.10.2013 набрав чинності Закон України "Про погашення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України" від 18.06.2013 № 332-VII (далі - Закон № 332-VII) який поширюється на вугледобувні, шахтовугледобувні підприємства, шахти, відокремлені підрозділи зазначених підприємств (шахт), що мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами та належать до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України або є господарськими товариствами, щодо яких Міністерство енергетики та вугільної промисловості України здійснює повноваження з управління корпоративними правами держави, які є страхувальниками відповідно до Закон № 1105-ХІV та до 01.01.2011 перебували на обліку Фонду як платники страхових внесків та перебувають на обліку.

Частиною першою статті 2 Закон № 332-VІІ передбачено, що погашення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду, у тому числі встановленої судовими рішеннями, здійснюється шляхом розстрочення. Розстроченню підлягає сума заборгованості державного підприємства вугільної галузі із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, що утворилася до 01.01.2011, та із сплати штрафних санкцій (пені), нарахованих на суму цієї заборгованості, які не погашені на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 3 Порядку укладання договору про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженого правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та затвердженого в Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за № 21/24798 (далі - Порядок) розстрочення заборгованості здійснюється за заявою державного підприємства вугільної галузі на строк не більш як 60 календарних місяців з дати укладання з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України договору про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону № 332-VII договір про розстрочення заборгованості підлягає розірванню у разі, якщо державне підприємство вугільної галузі не виконує умов договору про розстрочення заборгованості.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2.5. Договору № 10/14 від 31.01.2014 підприємство взяло на себе зобов`язання забезпечувати своєчасну сплату розстроченої суми заборгованості згідно з умовами договору та у випадку розірвання договору протягом 3-х банківських днів з дня розірвання договору сплатити невнесену суму розстроченої заборгованості, а також відсотки, нараховані відповідно до частини четвертої статті 2 Закону, на таку розстрочену суму заборгованості.

Тобто, нарахування боржнику відсотків за несплату страхових внесків за договором про розстрочення заборгованості, передбачена статтею 2 Закону України "Про погашення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України" від 18.06.2013 № 332 (далі - Закон № 332) та самим договором.

Так, частиною четвертою статті 2 Закону № 332 передбачено, що розстрочення заборгованості надається під відсотки, розраховані за період, що починається з дня укладення договору про розстрочення суми заборгованості та закінчується днем погашення розстроченої суми, виходячи з облікової ставки Національного банку України, що діє на час сплати чергового місячного платежу. Зазначені відсотки нараховуються державним підприємством вугільної галузі, але не сплачуються, крім випадків, коли договір про розстрочення суми заборгованості підлягає розірванню. Відсотки, нараховані згідно з цією частиною, списуються під час остаточного погашення державним підприємством вугільної галузі розстроченої суми заборгованості.

Відповідно до п. 2.2 Договору № 10/14 від 31.01.2014, Договір вважається розірваним з дати отримання Підприємством повідомлення про його розірвання або починаючи з 10-го календарного дня від дати відправлення Підприємству за місцезнаходженням, вказаним у Договорі, поштового листа з оголошеною цінністю та описом вкладення з повідомленням про розірвання Договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на адресу відповідача надіслав листа в якому зокрема зазначено про закінчення дії договору на необхідності сплатити заборгованість (арк. спр. 27), який отримано відповідачем 12.03.2019 (арк. спр. 46), а тому посилання представника відповідача про не отримання повідомлення про розірвання договору суд вважає безпідставним.

Посилання відповідача на те, що 11.01.2016 між ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Первомайськвугілля» та Фондом узгоджено новий графік погашення заборгованості до грудня 2019 року суд до уваги не приймає, оскільки, як зазначено судом вище вказаний графік (арк. спр. 42) підписано лише директором та головним бухгалтером ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Первомайськвугілля», дані щодо погодження вказаного графіку з позивачем відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що графік сплати розстрочених сум є складовою Договору № 10/14 від 31.01.2014, а саме викладений у п. 1.3 Договору, а тому його зміна повинна відбуватись шляхом укладання додаткових угод до Договору № 10/14 від 31.01.2014, а не шляхом звірення розрахунків.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 332-VII розірвання договору про розстрочення заборгованості тягне за собою обов`язок державного підприємства вугільної галузі сплатити непогашену суму розстроченої заборгованості та відсотки, нараховані, але не сплачені на погашену суму заборгованості відповідно до частини четвертої статті 2 цього Закону.

Також, згідно частини четвертої статті 2 Закон № 332-VII розстрочення заборгованості надається під відсотки, розраховані за період, що починається з дня укладення договору про розстрочення суми заборгованості та закінчується днем погашення розстроченої суми, виходячи з облікової ставки Національного банку України, що діє на час сплати чергового місячного платежу. Зазначені відсотки нараховуються державним підприємством вугільної галузі, але не сплачуються, крім випадків, коли договір про розстрочення суми заборгованості підлягає розірванню.

Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007 № 36 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.08.2007 за № 867/14134 (яка була чинною до 01.01.2011), регламентовано, що не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк. Пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати до дня сплати недоїмки включно (пункт 5.1 та пункт 5.2 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України).

Відповідно до пункту 8.6 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України суми донарахованих страхових внесків, пені та штрафів сплачуються до Фонду страхувальниками в десятиденний термін з дня складання акта перевірки окремим платіжним дорученням, у рядку призначення платежу вказуються дата перевірки, номер акта і період.

Оскільки відповідач за час судового розгляду справи у добровільному порядку нараховану пеню за порушення строку сплати страхових внесків за період з 01.02.2014 по 01.02.2019 в сумі 28742,52 грн не сплатив, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають повному задоволенню.

Щодо твердження відповідача, що кредиторські вимоги відносно відсотків за користування розстрочкою пред`явлені не належним кредитором та у зв`язку з цим не підлягають задоволенню, суд зазначає.

Пунктом 4 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105) передбачено утворення робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України шляхом приєднання, в тому числі, управлінь та відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно до п. 5 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105 робочі органи Фонду соціального страхування України є правонаступниками управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення.

Частиною 3 статті 8 Закону № 1105 визначено, що робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які є юридичними особами, мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, без статусу юридичної особи.

Виходячи з положень частини 3 статті 8 Закону № 1105 Управління є робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України. В свою чергу Попаснянське відділення є відокремленим підрозділом Управління, без статусу юридичної особи. Згідно з п. 4 постанови Правління Фонду соціального страхування України від 24.05.2017 № 34 (далі - Постанова № 34) з 01.08.2017 забезпечується виконання Фондом соціального страхування України функцій та завдань, визначених Законом № 1105, у зв`язку з чим, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавча дирекція, управління виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення у районах і містах обласного значення припиняють свою діяльність.

Отже, на підставі положень Постанови № 34 відбулось публічне правонаступництво Управлінням прав та обов`язків Відділення у правовідносинах, що виникли на підставі Договору.

Суд з урахуванням викладених мотивів в рішенні зазначає, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13.03.2019 по справі № 524/4478/17, від 20.02.2019 по справі № 826/16659/15.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270.

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює посилання представника відповідача на статтю 513 Цивільного кодексу України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що на час розгляду та вирішення адміністративної справи ДП "Первомайськвугілля" за оскарженням договору № 10/14 від 31.01.2014, який є підставою для стягнення з відповідача заборгованості, до суду не зверталось, докази цього суду не надано.

Оскільки відповідно до статті 43 КАС України адміністративна процесуальна правосуб`єктність належить юридичних особам, ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Первомайськвугілля» створений без ознак юридичної особи, є відокремленим підрозділом ДП "Первомайськвугілля", суд вважає що ДП "Первомайськвугілля" є належним відповідачем у даній справі, з якого слід стягнути на користь позивача заборгованість ВП «Управління зі збуту та контролю якості вугілля і стандартів» у загальній сумі 28742,52 грн.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнений адміністративний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до Державного підприємства "Первомайськвугілля" про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Первомайськвугілля" (, місцезнаходження: 93292, Луганська область, Попаснянський район, м. Гірське, вул. Куйбишева, буд. 21) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (, місцезнаходження: 93411, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, буд. 30) заборгованість у сумі 28742,52 грн (двадцять вісім тисяч сімсот сорок дві грн 52 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України рішення у повному обсязі складено 12 лютого 2020 року.

Суддя Т.В. Смішлива