Справа № 495/4975/19
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/4975/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 лютого 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Завацької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого сержанта Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого сержанта Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постановою поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області від 24.07.2018 року на нього було накладено стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255,00 грн. Вказану постанову він вважає незаконною та винесеною з порушенням чинного законодавства.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, справу слухати в його відсутність та без фіксації технічними засобами.

В судове засідання старший сержант Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_2 не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно повідомлення Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області від 18.11.2019 року №42/23552 ОСОБА_2 був звільнений з органів Національної поліції України.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмово провадження). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Постановою поліцейського Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 від 24 липня 2018 року на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 255,00 гривень.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 24.07.2018 року о 10 год. 50 хв. «в м. Б-Дністровський по автодорозі Одеса - Білгород-Дністровський - Монаші керував автомобілем марки SKODA OCTAVIA, який не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 "Обгін транспортних засобів заборонено, при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки", чим скоїв(ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП».

Постанову поліцейського позивач вважає незаконною, позаяк Правил дорожнього руху він не порушував, ніякого адміністративного правопорушення не скоював, постанову було винесено з грубим порушенням вимог КУпАП, та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а деякі відомості постанови не відповідають дійсності.

Як стверджує позивач, дорожній знак 3.25 забороняє обгін всіх транспортних засобів крім одиночних, які рухаються зі швидкістю менш ніж 30 км/год, лінію 1.1 дорожньої розмітки дозволяється пересікати, як виняток, для обгону одиночних транспортних засобів, які рухаються зі швидкістю менш ніж 30 км/год. Обгін ОСОБА_1 здійснив поодинокого транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менш ніж 30 км/год що не є порушенням Правил дорожнього руху.

Так, рухаючись по автодорозі Білгород-Дністровський - Затока в напрямку Затоки 24.07.2018 позивач стверджує, що здійснив обгін поодинокого транспортного засобу (автомобіль «Газель» білого кольору). Обгін він розпочав перед знаком «САЛГАНИ» (і до знаку 3.25, якого не було видно за «Газелю»), а закінчив приблизно за 100 м до магазину «За рулем». Через 400-500м позивача зупинив поліцейський, який підійшов до нього, відрекомендувався, сказав, що він порушив Правила дорожнього руху і попросив надати йому документи. Відповідач взяв їх і запропонував позивачу ОСОБА_1 пройти з ним до машини поліції. Там він побачив побутову відеокамеру, яка була прикручена до «торпеди» автомобіля. Поруч з ОСОБА_1 . сів поліцейський ОСОБА_2, сказав що «порушення», скоєне позивачем, було зафіксовано на камеру і почав шукати цей відеозапис, але довго не міг знайти. Позивач ще раз повторив, що обганяв транспортний засіб, який рухався зі швидкістю менше 30 км/ год, і що в таких випадках дозволяється відступати від знаку 3.25 та мітки 1.1. Не знайшовши відеозапису, поліцейський почав переписувати дані посвідчення водія та техпаспорту автомобіля позивача, але позивач не заглядав куди записував бо був впевнений у своєї правоті. Коли він закінчив записувати, ОСОБА_1 запитав у нього чи я можу бути вільним і попросив віддати мої документи, поліцейський ОСОБА_2 віддав документи позивачу, нічого не сказавши і позивач поїхав по своїм справам будучи впевненим, що ніяких протоколів на нього не складалося.

Також, в порушення ст. 278 КУпАП та пп. 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейський ОСОБА_2 розгляд не проводив, а саме: не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив позивачу його права і обов`язки, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не розглянув докази позивачі (відеозапис з його регістратора). Це підтверджується рапортом самого поліцейського (додається), в якому він зазначив, що зупинив автомобіль, повідомив про причину зупинки, надав для перегляду відео порушення (неправдива інформація тому що відео позивач не бачив) та виніс постанову. Про накладений штраф та порядок оскарження поліцейський позивача не повідомив, про підпис в постанові та отримання копії постанови також не запитував, про що свідчить відсутність такого запису в постанові №НК066510.

В порушення п. 10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінював не докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а лише свої здогадки та припущення, тому що з відстані 500 м він не міг бачити чи перетинав позивач лінію 1.1. дорожньої розмітки, яка наполовину стерта, не мав приладу для вимірювання швидкості руху транспортного засобу, який він обганяв та не розглянув відеозапису з відеорегістратора позивача.

В порушення статті 285 КУпАП України поліцейський не оголосив негайно постанову після закінчення розгляду справи. Копію постанови протягом трьох днів не вручив (не вислав поштою рекомендованим листом) особі, стосовно якої її винесено, про що свідчать матеріали службової перевірки щодо заяви позивача до Білгород-Дністровського відділу поліції.

Про складену постанову позивач дізнався лише 11.03.2019 року з листа, який отримав з виконавчої служби з постановою про арешт рухомого та нерухомого майна згідно постанови №НК066510 від 24.07.2018 за несплату 730 грн. Тому не мав можливості її оскаржити у визначений чинним законодавством термін.

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУПАП передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Так, єдиною підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП стала оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення. Будь-які інші докази відсутні. Згідно повідомлення Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області від 25.11.2019 року №42/24138 надати матеріали, які послугували привідом до складання постанови про накладення адміністративного стягнення не має можливості.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушенні правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,...».

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Складанню оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення передувало обвинувачення позивача зі сторони старшого сержанта поліції ОСОБА_2 у скоєнні даного правопорушення, повідомлення про те, що розгляд справи відбувся та складення оскаржуваної постанови.

Таким чином процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з`ясовувалися, права особи - правопорушника передбачені ст. 268 КУпАП щодо отримання ним правової допомоги дотримані не були.

Крім того, відповідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5- рп/2015 словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77 частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Таким чином, розгляд справи старшим сержантом поліції ОСОБА_2 носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена співробітником Управління патрульної поліції наперед.

Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 222 КУПАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З огляду на викладене, через процесуальні порушення допущені при розгляді справи, тобто неналежну процесуальну форму дій поліцейського, неможливо встановити наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

За таких обстави, дії поліцейського старшого сержанта Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України є протиправними, а постанова серії НК №066510 від 24.07.2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення - штраф в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею1 24-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП України.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, добігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням (обхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст.19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені)стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішується за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1,2 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.5, 8-11, 69, 71-73, 77, 86, 158 ч.1, 159, 160 ч.ч.1-3, 161, 163, 229 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого сержанта Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 24.07.2018 року серія НК №066510 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яким до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 28.12.2018 року серія ВП №57025776 про арешт майна боржника за несплату адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яким до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 730,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя