Справа № 520/9660/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Спірідонов М.О.

06 лютого 2020 р.Справа № 520/9660/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

17.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточненого позову /а.с. 11-19/, просить:

- визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган), які полягають у зменшенні розміру його пенсії з 85% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, та у зменшенні розміру його пенсії за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року з 01.01.2018 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату його пенсії у розмірі 85 % грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року, здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою, з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.01.2018 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що пенсійний орган протиправно зменшив розмір його пенсії з 85% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 року та виплачує з 01.01.2018 року пенсію у розмірі 50% суми підвищення.

Також, позивач вважає, що ГУ ПФУ в Харківській області зобов`язано нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати частини основного розміру пенсії.

Крім того, законодавством про пенсійне забезпечення не передбачено виплати пенсії частинами, отже, позивач зазначає, що належним виконанням судового рішення у даному випадку є саме виплата перерахованої суми пенсії однією сумою.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , у відзиві на адміністративний позов ГУ ПФУ в Харківській області вказує, що з 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова КМУ № 103), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова КМУ № 704) на підставі довідки, виданої уповноваженим органом.

Пенсійний орган зазначає, що відповідно ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону № 1166 від 27.03.2014 року, що діє на час виникнення права на перерахунок) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а отже дії відповідача є правомірними та такими що відповідають вимогам діючого законодавства. Розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку збільшився. Таким чином, умови його пенсійного забезпечення не погіршилися, відтак, відповідачем не вчинено дій, спрямованих на зменшення розміру пенсії позивача у порівнянні з попереднім розміром.

Крім того, Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову № 103, якою передбачено проведення перерахунків пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Виплата пенсії позивача проводиться відповідно до п. 2 постанови КМУ № 103. За таких обставин, дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року та 75% з 01.01.2019 року не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок проведено на виконання постанови КМУ № 103, положення п.п. 1, 2 якої на час вчинення спірних дій були чинними та підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Також, відповідач зауважує, що позивач просить нарахувати компенсацію на ще не нараховані та відповідно не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ) за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Оскільки на цей час між сторонами існує спір щодо перерахунку пенсії, заборгованість по пенсії не нараховувалась та не виплачувалась. Відповідно, компенсація не могла бути нарахована та виплачена. Таким чином, позовні вимоги щодо компенсації втрати частини доходу є передчасними та не підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання здійснити виплату пенсії однією сумою, ГУ ПФУ в Харківській області зазначає, що спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений з спірних правовідносинах нормативно. У разі задоволення позову та набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми єдиним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

Вимога щодо здійснення виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 р. єдиним платежем не підлягає задоволенню, оскільки з системного аналізу положень ч. 1 ст. 2 та ч. З ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, вбачається, що суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 року (рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково наступним чином.

Так, судовим рішенням визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 85% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року з 01.01.2018 року.

ГУ ПФУ в Харківській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 85 % грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Судом проведений розподіл судових витрат, а саме: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 384,20 грн.

Висновок суду вмотивований тим, що позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року в силу приписів ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, п. 4 Порядку № 45. При цьому Кабінет Міністрів України уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним шляхом прийняття Порядку № 45.

Також суд зазначив, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 року, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо Законом № 2262-ХІІ, отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності» і що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати «майном» у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови КМУ № 103 було передбачено Законом № 2262-ХІІ. Отже, постанова КМУ № 103 не може розповсюджувати свою дію на ті правовідносини, які виникли до набрання нею законної сили.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач мав «законні сподівання» отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру, отже, обмеження щодо строків та розмірів виплати сум доплати до пенсії за 2018-2019 роки, передбачені постановою КМУ № 103, не можуть бути застосовані до позивача. Крім того, обмежене фінансування або відсутність коштів у державних бюджетах України не є та не може бути підставою для відмови або не здійснення перерахунку та виплати пенсій особам, які мають на це законне право.

З огляду на вищевикладене суд визначився, що позовні вимоги в частині визнання дій ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у виплаті позивачу пенсії не в повному обсязі, а лише 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року та лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2019 року протиправними є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, суд зазначив, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунках пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Таким чином, відповідач не має підстав зменшувати розмір пенсії позивачу з 85% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення, в зв`язку з чим такі дії є незаконними.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати з 01.01.2018 року, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» суд визнав заявленою передчасно, тобто до нарахування та виплати основної суми пенсії, та з цих підстав такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача відносно зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою, суд зазначив, що спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці, а отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними та спрямовані на вказівку алгоритму виконання зазначеного рішення суду.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 року в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог позивача.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично посилається на доводи, наведені ним у відзиві на позов, а також, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 року у справі № 2040/6740/18, зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Позивачем ОСОБА_1 в апеляційному порядку судове рішення не оскаржено.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та є отримувачем пенсії, що призначена йому на умовах Закону № 2262-ХІІ, в розмірі 85% грошового забезпечення /а.с. 20/.

16.04.2018 року у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ № 704 та на виконання положень постанови КМУ № 103 відповідачем з 01.01.2018 року здійснено перерахунок пенсії позивача. При цьому розмір пенсії визначений у розмірі 70% його грошового забезпечення /а.с. 21/.

Виплата нарахованої пенсії відповідачем проводилась в порядку та у розмірах, встановлених п. 2 постанови КМУ № 103.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позивача ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача по зменшенню з 01.01.2018 року розміру його пенсії з 85% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення і про зобов`язання відповідача фактично відновити з 01.01.2018 року нарахування його пенсії в розмірі 85% грошового забезпечення, колегія судів зазначає, що 16.10.2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила рішення у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № 11-198заі19), предметом спору в якій є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом № 2262-ХІІ.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов КМУ № 704 і № 103, тому застосування ст. 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що це рішення зразкове для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом № 2262-ХІІ, при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови КМУ № 704 та постанови КМУ № 103.

Таким чином, пенсійний орган з 01.01.2018 року зобов`язаний провести обрахунок пенсії позивача в розмірі 85% його грошового забезпечення та провести виплату донарахованих сум.

Пунктом 2 постанови КМУ № 103 в редакції, що була чинною до 05.03.2019 року, визначалось, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) належить проводити з 01.01.2018 року у таких розмірах:

з 01.01.2018 року 50%;

з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року 75%;

з 01.01.2020 року 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, що набрало законної сили 05.03.2019 року, у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови КМУ № 103.

Отже, з 05.03.2019 року відповідач не мав підстав для здійснення виплат позивачу ОСОБА_1 лише 75% суми підвищення пенсії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача, що полягають у виплаті позивачу ОСОБА_1 з 05.03.2019 року 75% суми підвищення його пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

В задоволені означених вимог ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року до 05.03.2019 року слід відмовити, оскільки пункти 1, 2 постанови КМУ № 103 в межах спірних правовідносин у встановленому законом порядку такими, що суперечать Конституції України або вимогам закону не визнавалися та не скасовувалися, відтак, є такими, що підлягають обов`язковому застосуванню.

При цьому, колегія суддів зауважує, що в силу приписів ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, а не з моменту прийняття відповідного нормативно-правового акту.

За загальним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, згідно якої, дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі 1-7/99).

Крім наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян», - з 01.01.2020 року виплата пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 року (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови КМУ № 704, здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині < > є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції про часткове задоволення вимог позивача, колегія суддів приймає рішення про скасування рішення суду першої інстанції в частині, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 150 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати лише 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 01.01.2018 року до 05.03.2019 року;

- про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої пенсії з 01.01.2018 року до 05.03.2019 року у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року,

з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволені означених вимог ОСОБА_1 .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 150 грн на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка
Постанова у повному обсязі складена і підписана 14 лютого 2020 року.