Справа № 236/4724/19
Суддя: Саржевська І. В.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 236/4724/19

30 січня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді - Саржевської І.В.

за участі: секретаря судового засідання - Олійник С.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лиманської міської ради Донецької області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лиманської міської ради Донецької області, в якому просить скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лиманської міської ради Донецької області № 38 від 22.11.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що 24.10.2019 року старшим інспектором з ювенальної превенції Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області відносно Шулєпова О ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 177470, в якому зазначено, що останній, перебуваючи на своєму робочому місці в торговому комплексі «Четвірка» -магазин-кафе «Бочонок» по АДРЕСА_1 . Лиман Донецької області здійснив продаж тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_3 , чим порушив правила торгівлі та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.156 КУпАП.

22.11.2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лиманської міської ради в складі голови адміністративної комісії Малого Р.О., заступника голови адміністративної комісії Муравльової О.М., секретаря комісії Анацького С.В., членів комісії Безгубова О ОСОБА_4 В., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 177470 від 24.10.2019 року. Постановою адміністративної комісії ОСОБА_1 . визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, накладено на позивача штраф у розмірі 5100,00 грн..

Як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 24.10.2019 року, так і під час засідання адміністративної комісії 22.11.2019 року позивач ОСОБА_1 категорично заперечував факт продажу 24.10.2019 року тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_3 .. Однак його пояснення не були взяті до уваги.

Позивач вважає, що до адміністративної відповідальності його притягнуто незаконно, а тому просить скасувати постанову про накладення на нього штрафу та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 16.01.2020 року.

20.12.2020 року представником Лиманської міської ради в Донецькій області Анацьким С.В. подано відзив на позовну заяву. Представник міської ради проти адміністративного позову заперечує, вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки в справі наявні належні докази, що підтверджують вину позивача та законність притягнення його до адміністративної відповідальності, просить у задоволенні позову відмовити повністю та замінити первісного відповідача - Лиманську міську раду Донецької області на належного відповідача - адміністративну комісію при виконавчому комітеті Лиманської міської ради Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що у відзиві відповідача не наведено безпірних доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 16.01.2020 року клопотання представника відповідача Лиманської міської ради в Донецькій області про заміну неналежного відповідача задоволено, замінено в справі первісного відповідача - Лиманську міську раду Донецької області на належного відповідача - адміністративну комісію при виконавчому комітеті Лиманської міської ради Донецької області. У справі призначено підготовче судове засідання на 28.01.2020 на 11 год. 00 хв..

23.01.2020 року представник відповідача надав до суду відзив на позов, відповідно до якого проти позову заперечує та серед іншого, зазначає, що спірна постанова, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в 5100,00 грн. за продаж тютюнових виробів особі, котра не досягла 18-річного віку, прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, таке рішення суб`єкта владних повноважень є правомірним. Зважаючи на той факт, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому та відповіді на відзив, просив заявлені ним вимоги задовольнити.

Представник відповідача - адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лиманської міської ради Донецької області Анацький С.В. в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, просив у задоволенні вимог відмовити.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані відзиви та відповідь на відзив на позов, матеріали справи, надані відповідачем матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії при виконкомі Лиманської міської ради в Донецькій області № 38 від 22.11.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 гривень. Зі змісту згаданої постанови вбачається, що 24.10.2019 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в торговому комплексі «Четвірка» -магазин-кафе «Бочонок» по АДРЕСА_1 , здійснив продаж тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_3 , чим порушив правила торгівлі та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Згідно з відзивом на позовну заяву відповідача та наданими до відзиву документами ОСОБА_1 прибув для участі в засіданні комісії за викликом, надав усні пояснення, заявивши, що неповнолітнім алкогольних напоїв та тютюнових виробів не продає. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були належним чином роз`яснені його права,передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які оглянуті в судовому засіданні, міститься протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 177470 від 24.10.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 156 КУпАП, його письмові пояснення, в яких він заперечував факт продажу неповнолітньому тютюнових виробів, письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з якими він придбав тютюнові вироби в торговому комплексі «Четвірка» -магазин-кафе «Бочонок» по АДРЕСА_1 .

Нормами ч. 2 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями та тютюновими виробами, зокрема, його продаж особі, яка не досягла 18-річного віку.

Суб`єктом зазначеного правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі.

Формулювання зазначеного складу адміністративного правопорушення свідчить про те, що визначальним для притягнення певної особи до адміністративної відповідальності є факт продажу працівником торгівлі алкогольних, слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Оскаржувана ОСОБА_1 постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лиманської міської ради Донецької області загалом відповідає таким вимогам закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих на засіданні адміністративної комісії 22.11.2019 року, він заперечував факт продажу тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_3 .. На підтримання своєї позиції позивач посилався на надані ним письмові пояснення ОСОБА_3 від 11.11.2019 року, ОСОБА_10 від 12.11.2019 року, в яких згадані особи заперечували факт придбання неповнолітнім цигарок у продавця ОСОБА_1 , зазначили про здійснення на них тиску працівниками поліції при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення. Однак згадані письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , котрі є неповнолітніми особами, суд не вважає допустимими доказами у справі, оскільки ці пояснення, хоча і адресовані адміністративній комісії, однак були отримані безпосередньо ОСОБА_1 за відсутності законних представників неповнолітніх осіб.

Натомість, суд звертає увагу на письмові пояснення неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , котрі були адресовані т.в.о. начальника Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Безщасному О.(а.с.71,72), в яких зазначено, що після складання працівником поліції протоколу у справі про адміністративне правопорушення за фактом продажу тютюнових виробів неповнолітній особі ОСОБА_3 , саме ОСОБА_1 здійснював психологічний тиск на неповнолітніх, примусив їх під загрозою стягнення неіснуючого боргу за купівлю-продаж різноманітних товарів, скласти та підписати письмові пояснення від 11.11.2019 року та від 12.11.2019 року на адресу адміністративної комісії. Працівники поліції навпаки жодного тиску на неповнолітніх не здійснювали, а лише об`єктивно зафіксували факт порушення ОСОБА_1 вимог закону щодо реалізації тютюнових виробів.

30.01.2020 року в судовому засіданні допитаний старший іспектор з ювенальної перевенції ОСОБА_11 , який пояснив, що 24.10.2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в торговому комплексі «Четвірка» -магазин-кафе «Бочонок» по АДРЕСА_1 здійснив продаж тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_3 , в присутності свідка ОСОБА_10 , після чого ним було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.156 КУпАП, тобто порушення правил торгівлі.

В судовому засіданні 30.01.2020 року неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_10 були допитані безпосередньо судом в присутності їхніх законних представників викладача ОСОБА_12 , матері ОСОБА_3 - ОСОБА_13 та начальника ССД Лиманської міської ради Донецької області Голєва С.І., з дотриманням засад змагальності, за участі позивача та представника відповідача. Неповнолітні свідки повідомили, що дійсно продавець ОСОБА_1 24.10.2019 року здійснив продаж цигарок ОСОБА_3 ..

Крім того, викладені позивачем заперечення факту продажу ним тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_3 спростовуються письмовими поясненнями свідків події правопорушення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 24.10.2019 року, протоколом огляду тютюнових виробів цигарок торгової марки «Camel», котрі неповнолітній ОСОБА_3 придбав в магазині у продавця ОСОБА_1 .. Вказані матеріали в сукупності з протоколом серії АПР 18 № 177470 від. 22.10.2019 року стали належними доказами вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Нормами п. 2 ч.1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

За правилами ч.4 ст. 15-3 зазначеного Закону продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Зазначені правові норми дають підстави для висновку про запровадження в імперативній формі заборони на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Згідно з паспортом громадянина України, виданим на ім`я ОСОБА_3 , він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак, станом на день вчинення правопорушення (24.10.2019 року) він не досяг18-річного віку.

Суд не приймає посилання позивача щодо відсутності чеку на продаж вказаних тютюнових виробів як на підставу спростування вини, оскільки зі змісту пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_10 з`ясовано, що жодного чеку за наслідками придбання товару ОСОБА_1 їм не видав.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП України, отже, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лиманської міської ради Донецької області 22.11.2019 року правомірно складено постанову №38 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.156 КУпАП, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Адміністративною комісією беззаперечно встановлено у діянні ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП, докази вини позивача є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені. Відповідач перед ухваленням остаточного рішення у справі про адміністративне правопорушення упевнився у винуватості ОСОБА_1 поза будь-яким розумним сумнівом.

Суб`єктом владних повноважень з дотриманням вимог ст.ст. 218, 245,252,258,268 КУпАП розглянута справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , застосовано до винної особи адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 156 КУпАП. Підстав для визнання дій відповідача неправомірними суд у розглядуваному випадку не вбачає. Тому позовні вимоги є безпідставними.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне ухвалити саме таке рішення у розглянутій справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 132 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат.

Вимоги позивача за своєю сутністю стосуються оскарження постанови правозастосовного органу у справі про адміністративне правопорушення. У постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року у справі № 21-1410а16 висловлена правова позиція, згідно з якою у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287,288 КУпАП, ст.ст. 2,3,4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.

Згідно із ч.5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.7 ст. 139 КАС України). Відповідачем не надано до суду документального підтвердження наявності у нього судових витрат. Отже, для застосування у справі положень ч.5 ст. 139 КАС України відсутні підстави.

Керуючись ст. 8, 19, 62, 64, 68 Конституції України, ст. 2, 5, 6, 7, 19, 132, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лиманської міської ради Донецької області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 22.11.2019 року № 38 залишити без задоволення.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лиманської міської ради Донецької області від 22.11.2019 року № 38, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на підставі ч.2 ст. 156 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 5100,00 грн. залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення такого рішення.

Суддя -