Справа № 160/8640/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Справа № 160/8640/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
З огляду на зазначене, позивач вважає висновки викладені в акті камеральної перевірки неправомірними, а податкове повідомлення-рішення форми «Н» таким, що сформоване всупереч нормам податкового законодавства України.
Ухвалою суду від 09.09.2019р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 24.09.2019р. позов прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено її до розгляд у підготовчому провадженні.
Позивач та відповідач про відкриття загального провадження за вищезазначеним адміністративним позовом повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою, які долучені до матеріалів справи.
09.10.2019р. на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про продовження терміну надання відзиву у даній справі, обґрунтоване необхідністю звернення ГУ ДФС у Дніпропетровській області до профільних структурних підрозділів з метою подання до суду відзиву та додаткових документів в його обґрунтування.
10.10.2019р. від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву.
10.10.2019р. усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, відповідачу продовжено строк для подання відзиву у справі та відкладено розгляд справи до 24.10.2020р.
23.10.2019р. відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте ГУ ДФС у Дніпропетровській області відповідно до вимог чинного законодавства, а вимоги позивача, викладені у позовній заяві, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
21.11.2019р. ухвалою суду продовжено підготовче провадження на тридцять днів.
12.12.2019р. на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначено, що ДУ «Дніпровська УВП (№4») не погоджується з твердженнями відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву, оскільки податкові накладні, зазначені у акті камеральної перевірки від 26.04.2019р. є такими, що не повинні надаватися отримувачу (покупцю) та за їх несвоєчасну реєстрацію не може застосовуватися штраф.
Окремо зазначив, що жоден з контрагентів позивача не зазнав та не міг зазнати шкоди через не включення сум ПДВ до податкового кредиту, а отже позивачем не завдано шкоди ані бюджету, ані контрагентам, а штраф за порушення строків реєстрації податкових накладних зазначений відповідачем у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні має суто технічний характер та є протиправним.
12.12.2019р. на підставі письмової згоди представників сторін у справі та за усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву.
24.12.2019р. на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідка, обґрунтоване можливістю надання свідком пояснень по суті спору.
24.12.2019р. усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка.
17.01.2020р. на адресу суду представником позивача подано додаткові пояснення по справі, в обґрунтування яких зазначено, що у зв`язку з інформацією яка з`ясувалася в ході допиту свідка ОСОБА_1 - заступника фінансового відділу ДУ «Дніпровська УВП (№4») щодо причин подання неправильно заповнених податкових накладних, виникла необхідність у наданні до суду додаткових пояснень.
23.01.2020р. на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій податкових накладних, якими виправлено недоліки в оформлені спірних податкових накладних по справі №160/8640/19.
23.01.2020р. з метою повного та всебічного вивчення судом додаткових пояснень та документів у справі, за усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи до 04.02.2020р.
04.02.2020р. від представника позивача до канцелярії суду подано клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження
04.02.2020р. відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на вище зазначене, керуючись приписами ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.
Дослідивши документи, долучені до матеріалів справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті при розгляді справи, суд виходить з наступного.
Основним видом економічної діяльності ДУ «Дніпровська УВП (№4») є діяльність у сфері юстиції та правосуддя, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія якої долучена до матеріалів справи.
Відповідно до Положення про Державну установу «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3679/126/5 від 15.12.2016р. основним видом діяльності позивача є надання послуг з харчування, забезпечення майном, комунально-побутовими та іншими послугами, що надаються особам, які утримуються в установах пенітенціарної системи. Установа виконання покарань є установою закритого типу та відповідно до діючого законодавства здійснює правозастосовні та правоохоронні функції.
З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі п.п.1911.1 п.19.1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу I Податкового кодексу України, у порядку п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 та ст.76 параграфу 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ДУ «Дніпровська УВП (№4») з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за січень-травень, липень-грудень 2017р., січень-серпень, жовтень-грудень 2018р., січень-березень 2019р. зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних за вересень-грудень 2018р., січень-квітень 2019р.
Не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до ДФС України в адміністративному порядку, за результатами розгляду якого скаргу ДУ «Дніпровська УВП (№4») залишено - без задоволення, оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.
Вважаючи дії ГУ ДФС у Дніпропетровській області протиправними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що суперечить вимогам чинного законодавства позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав, свобод та законних інтересів.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Так, приписами пп.14.1.60 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України визначено, що Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
За змістом пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За змістом п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст.192 та ст.201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Отже, вказаними нормами права визначено підстави відповідальності платника податку за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. При цьому, зазначеними нормами права також передбачено і випадки, коли штрафні санкції не застосовуються до платника податку у разі порушення строків реєстрації податкових накладних, а саме у випадку несвоєчасної реєстраціїподаткової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою визначено ст.195 ПК України, перелік операцій, звільнених від оподаткування встановлений ст.197 ПК України, а також окремими пунктами підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.
Відповідно до пункту 8 Порядку «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» №1307 при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини:
01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);
02 - Складена на постачання неплатнику податку;
03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;
04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;
05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;
06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;
07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;
08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;
09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;
10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;
11 - Складена за щоденними підсумками операцій;
12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);
13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;
14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;
15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до ст.188і ст.189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.
В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).
Таким чином, системний аналіз ст.201, п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, Порядку №1307 дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 ст.120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 816/1488/17 та від 11.12.2018 року у справі №807/68/18.
Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, в ході розгляду справи, судом встановлено, що 95 податкових накладних, перелік яких наведений в акті камеральної перевірки від 26.04.2019р. є такими, що складені за операціями умовного продажу.
Крім того, при їх візуальному дослідженні вбачається, що в графах «постачальник (продавець)» та «отримувач (покупець)» зазначено ДУ «Дніпровська УВП (№4»).
Відповідно до п.11 Наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015№ 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної`у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п.198.5 ст.198 та п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися:
1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;
2) в операціях, звільнених від оподаткування;
3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.
У разі складання зведеної податкової накладної у графі «Зведена податкова накладна» зазначається код ознаки:
1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п.198.5ст.198 Податкового кодексу України;
2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п.199.1ст.199 Податкового кодексу України;
3 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у п.15 цього Порядку;
4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у п.19 цього Порядку.
Відповідно до п.199.1 ст.199 ПК Україниу разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.
Відповідно до «Порядку заповнення податкової накладної» №1307, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються. Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки:
20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою;
7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків;
901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;
902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;
903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
Так, з матеріалів справи вбачається, що зареєстровані позивачем податкові накладні позначені як такі, що «не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини « 02» та « 09», що за Порядком №1307 означає, що податкові накладні складені на постачання неплатнику податку та відповідно складені на постачання для операцій, які звільненні від оподаткування податком на додану вартість.
При цьому, під час дослідження коду ставки ПДВ зазначеного у графі 8 судом встановлено, що усі податкові накладні виписані ДУ «Дніпровська УВП (№4)» на операції, що оподатковувались за основною ставкою податку на додану вартість 20%.
Враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, що спірні податкові накладні не можуть бути віднесені до податкових накладних, порушення граничних строків реєстрації яких відповідно до п.120.1.1 ст.120.1 ПК України не є підставою для накладення штрафу.
Також, при розгляді справи, суд звертає увагу, і на пояснення свідка ОСОБА_1 , які були надані під час судового засідання 24.12.2019р., яка пояснила, що податкові накладні, що містили помітку «Х», тип причини: « 09» були неправильно заповненні, за ставкою оподаткування 20%, оскільки програмне забезпечення не дозволяло їх оформити по-іншому, а тому на її думку порушений порядкок заповнення податкових накладних та бухгалтерського обліку, а не граничних строків їх реєстрації.
Враховуючи пояснення свідка суд зазначає, що сам факт неправильного заповнення податких декларацій не підлягає додатковому дослідженню судом та не може бути взятий до уваги, оскільки предметом розгляду даної справи є саме: порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, а не правильність їх складання.
Суд не бере до уваги надані представником позивача виправленні податкові накладні, оскільки останні виправлненні вже під час розгляду справи по суті.
Таким чином, суд вважає правомірним застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі п.120-1.1 ст.121-1 Податкового кодексу України.
Згідно ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи без діяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність у позивача обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст.2,73,77,90,139, 205, 241-246,250 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні адміністративного позову Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текс рішення складено 13.02.2020р.

Суддя О.С. Луніна