Справа № 497/1476/19
Суддя: Раца В. А.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/1476/19
Провадження № 2-а/497/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.

секретаря Божевої І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в місті Болграді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Терзі Віктора Петровича про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

27.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Терзі Віктора Петровича та просить постановити рішення, яким:

- визнати незаконною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Терзі Віктора Петровича № 196 від 18 вересня 2019 року про притягнення її, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 96 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн.;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.96 КУпАП, відносно неї, ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати припис про порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03 вересня 2019 року, виданий їй, ОСОБА_2 Г ОСОБА_3 , головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Терзі Віктором Петровичем.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що на даний час, вона є власницею 27/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою. У вказану частину будинку, вона та її мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вселилися у 1987 році на підставі ордеру № 13 від 30.06.1987 року. З часу вселення у їх з мамою користуванні знаходився сарай літера «В» розмірами 6,7 х 3,6 м. площею 24,1 кв.м. В таких самих розмірах цей сарай існує і на теперішній час. Належний позивачці сарай літера «В» вона розпочала ремонтувати ще у 2018 році в зв`язку з тим, що він знаходився в аварійному стані та загрожував життю членів її родини та оточуючих, в тому числі сусідів. Так, одна стіна сараю зруйнувалася та впала. Вона мала намір відновити цю стіну та замінити дах. Але коли було демонтовано дах, через сильну зливу впала і друга стіна сараю, тому вона вимушена була провести капітальний ремонт сараю. При цьому сарай вона відремонтувала без зміни його геометричної форми та розмірів, а також з тих самих матеріалів, з яких сарай був побудований. За наслідками ремонту сараю, відсутнє втручання в огороджувальні та несучі конструкції або інженерні системи загального користування, тому, на думку позивачки, будь-які дозвільні документи для проведення таких ремонтних робіт не потрібні. Позивачка зазначає, що посилання в постанові № 196 від 18 вересня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення на те, що нею здійсненні будівельно-монтажні роботи з реконструкції сараю літера «В» зі збільшенням загальної площі не відповідає дійсності, і цей сарай не є самовільним будівництвом та був прийнятий в експлуатацію відповідно до норм закону, які діяли на час його побудови. Посилання в постанові № 196 від 18.09.2019 року на те, що ОСОБА_5 не змогла демонтувати частину сараю літера «Е» розміром 2,0 х 4,15 м через те, що позивачка та її мати чинили перешкоди будівельникам, а також про те, що в період з 27.12.2007 року по 24.10.2012 року вона самовільно здійснила демонтаж суміжної перегородки між заблокованими сараєм літера «В» та не демонтованою частиною сараю літера «Е», є абсолютно надуманими та не відповідають дійсності. Те, що в постанові № 196 від 18 вересня 2019 року вказано, що згідно інвентаризаційної справи № 1166, сарай літера «В» з 1946 року мав розмірі 4,7 х 3,6 м з площею забудови 16,9 кв.м., позивачка пояснює тим що інвентаризація житлового будинку була проведена останній раз у 1967 році, а потім лише у 2012 році. Разом з тим на час вселення у належну їй частку будинку у 1987 році розмірами сараю літера «В» складали 6,7 х 3,6 м з площею забудови 24,1 кв.м. Таки ж розміри мав сарай і на час приватизації нею та її матір`ю ОСОБА_4 житла у 1993 році, і на час отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно на підставі рішення виконкому Болградської міської ради № 454 від 15 листопада 2012 року. Позивачка зазначає, що нею проведено капітальний ремонт сараю літера «В» в зв`язку з його фізичною зношеністю та руйнуванням, з метою поліпшення його експлуатаційних показників, без зміни його геометричної форми та розмірів, без втручання в огороджувальні та несучі конструкції або інженерні системи загального користування. Вона вважає що такий ремонт не потребував дозвільних документів і вона не повинна була подавати повідомлення про початок будівельних робіт, тому її безпідставно притягнено до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП. Також вона вважає незаконним припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил від 03 вересня 2019 року. Позивачка звертає увагу на те, що головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Терзі В.П. особисто проводив позаплановий захід державного нагляду та складав акт № ТФПП-2208/3 від 03 вересня 2019 року. Він же особисто складав протокол про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2019 року відносно неї, він же складав припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Він же прийняв постанову № 196 від 18 вересня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Такі дії головного інспектора Терзі В.П. на її думку порушують припис безсторонності при прийнятті рішення, який закріплений приписами статті 2 КАС України.

28.10.2019 року до суду від представника Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Чукової Ю.В., повноваження якої підтверджені довіреністю № 40-702-10/2620-19 від 10.04.2019 року, надійшов відзив на адміністративний позов, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Свій відзив обґрунтовує тим, що на підставі направлення для проведення позапланового заходу № ЯФПП-2208/3 від 22.08.2019 року та наказу ДАБІ України № 976 від 08.09.2015 року, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Терзі В.П. було здійснено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання реконструкції господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виїзду на місце, у присутності забудовника ОСОБА_1 , зафіксовано фото-фіксацією та встановлено, що на території Болградської міської ради, в межах населеного пункту, за адресою: АДРЕСА_1 , розташована земельна ділянка приватної сумісної власності, загальної площею 0,1466 га, на який згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 22.12.2010 року по справі № 2-ц-910/10 про розділ земельної ділянки визначено порядок землекористування, та у ході подальшої перевірки встановлено, що забудовник ОСОБА_1 , самовільно здійснює будівельно-монтажні роботи з реконструкції господарської будівлі сараю літ. «В» зі збільшенням загальної площі, а саме: облаштовані нові монолітні бутобетоні фундаменти під господарську будівлю, здійснює монтаж стін з цегли та каменю черепашнику. Представник зазначає, що працівниками департаменту було розглянуто інвентаризаційну справу № 1166 на вищезазначене домоволодіння та встановлено, що починаючи з 1946 року і всі наступні роки при поточних інвентаризаціях під різними літерами (з 1946 по 1959 рік літ.Б, з 1959 по 1967- літ.Д, з 1967 по теперішній час. літ.В) сарай мав розміри 4,7 х 3,6 м, з площею забудови 16,9 кв.м., а також сарай літ. «Е» мав розмірі 10,62 х 4,15 м, з площею забудови 44,1 кв.м. Представник відповідача зазначає, що у період з 27.12.2007 року по 24.10.2012 року ОСОБА_1 самовільно здійснила демонтаж суміжної перегородки між зблокованими сараєм літ. «В» та не демонтованої частини сараю літ. «Е», тому при інвентаризації від 24.10.2012 року, технік з інвентаризації КП «Болградське БТІ» здійснив обмер сараю літ. «В» та в подальшому внісся виправлення до інвентарної справи, щодо розмірів сторін та загальної площі забудови сараю літ. «В», а саме: колишні розміри 4,7 х 3,6 м, з площею 16,9 кв.м. на нові розмірі 6,7 х 3,6 м, з площею 24,1 кв.м. Отже під час виїзду інспектора на місце було встановлено, що на вище вказаному об`єкті, виконуються будівельно-монтажні роботи з реконструкції господарської будівлі сараю літ. «В» зі збільшенням загальної площі, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та без належно затвердженого проекту або будівельного паспорту, чим порушено законодавство України. За результатами проведеної позапланової перевірки головним інспектором були складені акт перевірки, протокол та припис про усунення порушень від 03.09.2019 року, від підпису та отримання складених документів позивачка відмовилась, про що головним інспектором зроблено відповідні записи у матеріалах перевірки. 18.09.2019 року при розгляді матеріалів позивачка була присутня та особисто отримала постанову про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 4 259 грн. Також представник відповідача зазначає, що під час виїзду інспектором оглядово встановлено, зафіксовано за допомогою фотофіксації, що здійснюється монтаж стін з цегли та каменю черепашнику та облаштовані нові монолітні бутобетоні фундаменти під господарську будівлю. Отже, вважає представник відповідача, будівельні роботи мали виконуватись після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідно до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Також у відзиві зазначено, що первісні розміри сараю (4,7 х 3,6 м, з площею забудови 16,9 кв.м.) містяться в реєстрі прав власності на нерухоме майно станом на 2007 року, з чого виходить навмисне введення суду в оману позивачкою. Вважає припис, виданий інспектором з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства законним та таким, що виданий в межах повноважень та у спосіб, що передбачено нормами діючого законодавства. Також звертає увагу суду на те, що позивачка посилається на норми Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244, які не мають відношення до предмету розгляду даної справи, в той час як у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого нормами КУпАП, тому вважає що посадова особа Департаменту діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачено нормами діючого законодавства.

05.11.2019 року від позивачки ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в який вона знову посилається на те, що сарай літера «В» був реконструйований до розмірів 6,7 х 3.6 м ще до 1987 року, разом з тим остання інвентаризація з проведенням замірів на місцевості була проведена у 1967 році. Після цього технічна інвентаризація не проводилась, замовлення на проведення інвентаризації не відкривалось, працівники БТІ на місце не виходили, у інвентаризаційній справі розміри сараю літера «В» з року в рік переносилися за старими даними. Тому у інвентарній справі № 1166, яка зберігається в КП «Болградське БТІ», розміри належного їй сараю літера «В» не відповідають його дійсним розмірам. Також позивачка зазначає, що вона була готова виконати припис про порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03 вересня 2019 року, виданий їй ОСОБА_1 , головним інспектором будівельного нагляду. Вона зібрала необхідний пакет документів для отримання будівельного паспорту та подала їх до Центру надання адміністративних послуг Болградської райдержадміністрації, але спеціаліст архітектурного відділу Болградської РДА пояснив, що їй буде відмовлено в оформленні будівельного паспорту, оскільки за результатами проведеного ремонту геометричні розміри сараю літера «В» та його цільове призначення не змінювались, а тому отримання будь-якого дозволу на будівництво або повідомлення про початок будівельних робіт не потрібно. Таким чином вона взагалі не має можливості виконати припис про порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.09.2019 року, тому вона вважає цей припис незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а також вважає незаконним притягнення її до адміністративної відповідальності.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник відповідача - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та відповідач ОСОБА_6 . в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причину своєї неявки суду не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, допитавши свідків та дослідивши матеріали інвентарної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до завдання адміністративного судочинства, визначеного у ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.10 закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови території, розміщення і будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року, основними завданнями Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Постановою № 553 передбачено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекції відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право в тому числі:

- безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів;

- складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

1) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

2) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил;

3б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством...

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 27/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно бланк НОМЕР_1 від 12.12.2012 року, виданим на підставі рішення виконкому Болградської міської ради № 454 від 15.11.2012 року (а.с.21) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.10.2015 року, виданим державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, та зареєстрованим в реєстрі за № 999 (а.с.23), в тому числі їй належить сараї літера «В», до якого з одного боку примикає сарай літера «Е», належний іншому співвласнику житлового будинку, а саме ОСОБА_5 .

Окрім цього в матеріалах справи є свідоцтво про право приватної власності №229 від 22.04.1993 року, з якого вбачається, що на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» у 1992 році позивачка та її мати ОСОБА_4 приватизували кв.2 за вищезазначеною адресою, та саме з цього часу стали власниками 29/100 частин цього будинку (а.с.32).

На підтвердження права власності на земельну ділянку площею 0,1466 га, розташовану за вище вказаною адресою, цільове призначення якої під будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на підставі рішення Болградської міської ради від 03.12.2004 року, було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 663514 на ім`я ОСОБА_7 , співвласником якої є в тому числі ОСОБА_8 , розмірі її частки в земельній ділянці складає 396 кв.м. (а.с.30).

Так, на підставі направлення для проведення позапланового заходу № ЯФПП-2208/3 від 22.08.2019 року, дія якого з 23.08 до 05.09.2019 року, 03.09.2019 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Терзі В.П., у присутності позивачки ОСОБА_1 , було здійснено позапланову перевірку будівництва господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.57).

За результатами проведення позапланової перевірки державного нагляду, щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено акт за №ТФПП-2208/3 від 03.09.2019 року (а.с.11-17), протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.96 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с.18-19) та внесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил (а.с. 20).

Як вбачається з припису, головним інспектором Терзі В.П., під час перевірки було встановлено, що забудовник ОСОБА_1 самовільно здійснює будівельні монтажні роботи з реконструкції господарської будівлі сараю літ. «В» зі збільшенням загальної площі, а саме: облаштовані нові монолітні бутобетоні фундаменти під господарську будівлю, здійснюється монтаж стін з цегли та каменю черепашнику. Згідно інвентарної справи КП «Болградське БТІ», на абрисі 1946 року, сарай літ. «В» був розмірами сторін 4,7 х 3,6 м., на даний час сарай літ. «В» з розмірами сторін 6,7 х 3,6 м. На час перевірки, забудовник, будь-яку проектно-кошторисну документацію, або дозвільні документи, які б давали право на виконання будівельних робіт не надав. Тому позивачка повинна була до 03.11.2019 року усунути порушення містобудівного законодавства України.

Відповідно до п.3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг, трактується як реконструкція.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частини (за умови їх автономності).

Зазначена реконструкція виконюється без будь-якої проектно-правової документації, та без будь-якого документу дозвільного характеру, що надає право на виконання будівельних робіт з реконструкції.

Відповідно до п.3.17 ДБН, проектна документація це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Згідно з положеннями ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Ретельно розглянувши надані документи, а також інвентарну справу № 1166 на домоволодіння АДРЕСА_1 , встановлено, що починаючи з 1946 року і всі наступні роки при поточних інвентаризаціях під різними літерами ( з 1946 по 1959 рік літ.Б, з 1959 по 1967 літ.Д. 1967 по теперішній час. літ.В) сарай мав розмірі 4,7 х 3,6 м., з площею забудови 16,9 кв.м., в тому числі у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 23.12.2007 року ОСОБА_9 , в описі об`єкту вказано під літерою «В» саманний сарай загальною площею 16,9 кв.м., тобто станом на 2007 рік площа сараю ще складала 16,9 кв.м.

Навіть у копії технічного паспорту, наданою позивачкою, який було виготовлено на її замовлення 24.10.2012 року, довжина сараю літера «В» вказана 4,7 м. (а.с.27), але вже в характеристиці господарських будівель та споруд площа цього сараю вказана 24,1 кв.м. (а.с.29). Ніяких доказів перебудови сказаного сараю зі збільшення площі позивачкою не було надано, тому суд вважає припис головного інспектора Терзі В.П. цілком законним, а посилання позивачки на те, що площа сараю на час їх з мамою вселення складала 24,1 кв.м. суд сприймає критично.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що у 2010-2015 роках була заступником міського голови, та пам`ятає про реконструкцію сараю позивачки за тими ж розмірами, що й в технічному паспорті.

Свідки ОСОБА_11 , яка являється сусідкою позивачки та ОСОБА_12 , який будував сарай, в судовому засіданні пояснили, що будували сарай десь років 8-10 тому за тим ж розмірами як і попередня будівля на цьому ж місці.

Щодо оскарження постанови.

Протоколом про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.09.2019 встановлено факт здійснення будівельно-монтажних роботи з реконструкції господарської будівлі сараю літ. «В» зі збільшенням загальної площі, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та без належного затвердженого проекту або будівельного паспорту, чим порушено: п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», протокол складено відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.97 КУпАП (а.с.18-19).

Вказаним протоколом про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.09.2019 повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності 18.09.2019 року об 11:00 годині у приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області. ОСОБА_1 від підпису та отримання протоколу відмовилася.

18.09.2019 року, на підставі вказаних документів, складених за результатами позапланової перевірки позивачці та за порушення нею вимог п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідачем ОСОБА_6 винесено постанову за № 196 про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП, в зв`язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 гривень (а.с.8-10). Під час розгляду адміністративних матеріалів ОСОБА_1 була присутня та отримала копію постанови, про що свідчить її підпис, та що фактично позивачка не оспорює в суді.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» постановою Кабінету Міністрів України за № 553 від 23.05.2011 року затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (пункт 5 Порядку).

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки, серед іншого, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (пункт 7 Порядку).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акту перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис) (пункт 17 Порядку).

Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (пункт 20 Порядку).

Відповідальність по частині 4 ст. 96 КУпАП, передбачена за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка правопорушення не визнала. Стверджувала, що провела капітальний ремонт сараю літера «В» в зв`язку з його фізичною зношеністю та руйнуванням, з метою поліпшення його експлуатаційних показників, без зміни його геометричної форми та розмірів, без втручання в огороджувальні та несучі конструкції або інженерні системи загального користування, хоча в своїй позовній заяві підтверджує той факт, що зовнішні стіни господарської споруди були зруйновані та виконані будівельні роботи з монтажу нових зовнішніх стін.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

За змістом ст. 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (ст.ст. 96, 96-1 (крім ч.ч. 3-5), чч. 1 та 2 ст. 188-42).

Оцінивши письмові докази, суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена правильно, з дотримання вимог норм вказаних вище нормативно-правових актів, без порушення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Так, твердження позивача, що вона при капітальному ремонті сараю не збільшувала його площу, а тому немає підстав притягувати її до адміністративної відповідальності, суд оцінює критично, так як судом було встановлено, що на 2007 рік площа сараю становила 16,9 кв.м., тобто на час володіння позивачкою цім сараєм, а на даний час площа складає 24.1 кв.м., документів підтверджуючих надання дозволу на збільшення площі сараю позивачкою до суду не надано.

Так, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконання особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Правопорушення, вчинене позивачкою, має характер триваючого, нею не виконано припис головного інспектора будівельного нагляду Терзі В.П. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, ані протягом наданого строку тривалістю два місяці, ані після його спливу. Таким чином порушення тривало на момент його виявлення при проведенні позапланової перевірки, тобто 03 вересня 2019 року, а тому оскаржувана постанова від 18 вересня 2019 року винесена в межах строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже судом не встановлено порушень положень КУпАП в діях головного інспектора будівельного нагляду Терзі В.П. під час винесення оскаржуваної постанови.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 242-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Терзі Віктора Петровича про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у письмовій формі через Болградський районний суд Одеської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2020 року.

Суддя В.А. Раца