Справа № 240/2907/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

240/2907/19

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Житомир

справа № 240/2907/19

категорія 108080100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО ТЕХ" звернулося до суду з позовом, в якому просить:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним з огляду на те, що датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Відповідно до ухвали суду від 09.04.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача у судовому засіданні 05.11.2019, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додатково вказував, що позивачем було направлено запит до Національного банку України з проханням продовжити строки розрахунку по зовнішньоекономічному контракту №1 від 28.06.2016, однак відповіді не отримано.

Зазначає, що у перевіряємий період, підприємство не зверталось до суду з позовною заявою про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків розрахунків по контракту.

Повідомлення Публічного акціонерного товариства “МЕГАБАНК” від 06.04.2018 року №10-624 БТ про порушення термінів розрахунків, подане відповідно до Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.03.1999 року №136 (далі - Інструкція №136), надійшло до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області 11.04.2018.

Також вказує, що розподільчий рахунок має технічний характер і не має статусу поточного рахунку суб’єкта господарювання, та, відповідно, зарахування надходжень на користь резидентів за зовнішньоекономічними (експортними) договорами на такий розподільчий рахунок не може вважатися зарахуванням виручки резидентів у розумінні Закону та для цілей здійснення уповноваженим банком валютного контролю відповідно до Інструкції №136.

Враховуючи зазначене, експортна операція резидента може бути знята банком із контролю після зарахування іноземної валюти та гривневого еквіваленту, одержаного внаслідок обов’язкового продажу іноземної валюти, на поточні рахунки цього резидента.

Саме тому, оскільки у законодавстві відсутнє визначення “валютного рахунку”, Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області вважає обґрунтованим посилання на нормами які регулюють валютний контроль банків за експортними операціями. В Інструкції №136 вказано, що валютний контроль завершується після зарахування виручки на поточний рахунок.

В ході судового розгляду справи, 05.11.2019, судом оголошено зміст позовної заяви, заслухано пояснення представника позивача, представника відповідача, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи, та відповідно до протокольної ухвали суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО ТЕХ" ("Продавець") та UAB "Rodebygas LT" (Литва) ("Покупець") 28.06.2016 укладено контракт №1 міжнародної купівлі-продажу (далі - Контракт №1) (а.с.19-27).

Відповідно до умов Контракту №1 "Продавець" зобов"язується продати, а "Покупець" прийняти і оплатити на умовах даного Контракту будівельні і оздоблювальні матеріали з природного каменю українського виробництва на умовах FCA - склад "Продавця".

Положеннями розділу 5 Контракту №1 передбачено, що платежі за Товар здійснюються в Євро, розрахунок за Продукцію проводиться "Покупцем" шляхом 100% передоплати або протягом 180 календарних днів перерахування грошових коштів на валютний рахунок "Продавця" у вигляді прямого банківського переказу з рахунку "Покупця".

Відповідно до додаткової угоди №1 від 02.04.2018 до Контракту №1 від 28.06.2016, сторони змінили пп.5.5 Контракту №1 та виклали в наступній редакції: всі банківські витрати, а також всі комісії банків-посередників оплачує "Продавець" (а.с. 28).

На виконання умов Контракту №1 ТОВ “ЕКО ТЕХ” - "Продавець" відвантажив UAB "Rodebygas LT" (Литва) - "Покупець" продукцію, а саме: вироби з граніту, Межирічинського родовища, Україна, на загальну суму у розмірі 8079,60 Євро, згідно з вантажною митною декларацією №UA101020/2017/011925 від 15.09.2017 (а.с.30-32).

Кошти за відвантажену продукцію від нерезидента UAB "Rodebygas LT" (Литва) надійшли на поточний рахунок позивача, відкритий в Публічному акціонерному товаристві “Мегабанк”, у загальній сумі розміром 8079,60 Євро, а саме: 01.06.2018 - 6000 Євро, 13.07.2018 - 2079, 60 Євро (а.с. 33, 35, 117, 118, 119, 120, 121).

У період з 24.01.2019 по 29.01.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ЕКО ТЕХ" з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні контракту №1 від 28.06.2016 за період з 28.06.2016 по 31.12.2018. За результатами перевірки складено акт №70/06-30-14-03/36104986 від 05.02.2019 (далі - акт перевірки) (а.с. 11-14).

Відповідно до висновків, викладених в акті перевірки, встановлено порушення позивачем:

- ст.1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994 №185/94 при виконанні експортного контракту від 28.06.2016 року №1, укладеного з нерезидентом - фірмою UAB "Rodebygas LT" (Литва), оскільки кошти в сумі 8079,60 Євро у законодавчо визначені терміни не надійшли.

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.4 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994 року №185/94-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”) порушення резидентами, крім суб’єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Згідно з ст.1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації (z0374-12)) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Пунктом 2.3 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 №136 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Інструкція №136) передбачено, що банк знімає експортну операцію резидента з контролю після зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок останнього.

Згідно з п.5.9 Інструкції №136 банк надає контролюючим органам інформацію про виявлені у звітному місяці факти порушень згідно з додатком 2 в разі ненадходження в законодавчо встановлені строки (або строки, визначені в висновках) виручки, товарів.

Відповідно до листа Приватного акціонерного товариства “МЕГАБАНК” від 06.04.2018 №10-624 БТ про порушення термінів розрахунків, Черняхівське відділення Коростенської об"єднаної Державної податкової інспекції повідомлено про перевищення ТОВ "ЕКО ТЕХ" законодавчо встановлених строків розрахунків, що мали місце протягом березня 2018 року (а.с.54).

В свою чергу порядок відкриття банками рахунків клієнтів та використання коштів за ними визначаються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Інструкція №492).

Зокрема, згідно з п. 1.8. Інструкції №492 банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до п.5.2 Інструкції №492 поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання для зберігання коштів і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Нацбанку України на здійснення валютних операцій.

При цьому в п.5.3 Інструкції №492 наведено вичерпний перелік коштів, які повинні зараховуватися в обов'язковому порядку через розподільні рахунки, та перелік коштів, які можуть безпосередньо зараховуватися на поточні рахунки юридичних осіб - резидентів.

З огляду на системний аналіз правових норм, положеннями Інструкції №492 передбачено, що кошти, перераховані із-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами), повинні бути зараховані на поточний рахунок в іноземній валюті, відкритий суб'єкту господарювання через розподільні рахунки банку.

Тобто кошти, які знаходяться на розподільчому рахунку, перебувають на території України. У свою чергу уповноважений банк забезпечує зарахування коштів, що перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами) на аналітичні (розподільчі) рахунки, які є окремими для кожного суб'єктів господарювання.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Порядок зарахування виручки резидентів у іноземній валюті, передбачений Законом України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, чітко встановлює обов'язок її зарахування саме на валютні рахунки, не розмежовуючи їх при цьому на розподільчі чи поточні.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що датою виконання вимог статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” є дата зарахування коштів на аналітичні (розподільчі) рахунки позивача в уповноваженому банку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі №826/9288/16.

Суд зазначає, що матеріали справи свідчать, що відвантаження товару згідно з Контрактом №1 від 28.06.2016 відбулось 15.09.2017, що не заперечується сторонами.

Отже, перебіг 180 денного терміну відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" починається з 16.09.2017 та закінчується 14.03.2018.

Згідно з долученими до матеріалів справи копіями банківських виписок, кошти за відвантажену продукцію на виконання вимог Контракту №1 від 28.06.2016, від нерезидента UAB "Rodebygas LT" (Литва) надійшли на поточний рахунок позивача, відкритий у ПАТ «Мегабанк» у загальній сумі розміром 8079,60 Євро, з яких: 6000 Євро – 01.06.2018; 2079,60 Євро – 13.07.2018. Проте суд зазначає, що датою зарахування валютної виручки зазначених коштів на кореспондентський рахунок є 31.05.2018 – 6000 Євро та 12.07.2018 – 2079,60 Євро (а.с.117, 118, 119, 120).

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що суму пені за несвоєчасне надходження валютної виручки від UAB "Rodebygas LT" (Литва) згідно з Контрактом №1 від 28.06.2016 необхідно обраховувати:

- з 15.03.2018 по 31.05.2018, щодо сплати 6000 Євро (78 днів прострочки);

- з 15.03.2018 по 12.07.2018, щодо сплати 2079,60 Євро (120 днів прострочки).

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що строк надходження валютної виручки за Контрактом №1 від 28.06.2016 від нерезидента UAB "Rodebygas LT" (Литва) був порушений, проте на меншу кількість днів, ніж встановлено відповідачем.

Суд зазначає, що позивачем не надано суду доказів, що підприємство зверталось до суду з позовною заявою про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків розрахунку за Контрактом №1 від 28.06.2016.

Також суд критично ставиться до твердження позивача про звернення до Національного банку України з проханням встановити/продовжити строки розрахунку за Контрактом №1 від 28.06.2016, ніж той, що визначений ст. 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, оскільки належних, допустимих та достатніх доказів звернення та/або результатів розгляду такого звернення позивачем суду не надано.

В силу ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню частково.

У силу приписів ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ТЕХ" судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 21 (двадцять одна) грн 38 (тридцять вісім) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 22 листопада 2019 року.

Суддя А.В. Горовенко