Справа № 200/299/20-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 р. Справа№200/299/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач) в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Ясинуватьске об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком, ОСОБА_1 періоди роботи з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року та розглянути питання про призначення пенсії за віком з врахуванням даного трудового стажу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 31.10.2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії та надав всі необхідні документи, проте, йому протиправно рішенням відповідача відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що він не має необхідних 26 років страхового стажу.

Відповідач надав письмовий відзив, проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначив, що розглянувши надані позивачем документи, було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, яким не зарахувано до страхового стажу позивача періодів роботи, в порушення інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993р.: з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, у зв`язку з невірною вказаною датою народження та з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року у Ясинуватському машинобудівному заводі ім. 60 років СРСР, у зв`язку з відсутністю запису про реорганізацію Ясинуватського машинобудівного заводу ім. 60 років СРСР в Орендне підприємство «Ясинуватський машинобудівний завод».

Крім того зазначив, що страховий стаж позивача, відповідно до наданих документів, складає: 10 років 8 місяців 23 дні, коли на час звернення позивачу необхідно мати 26 років.

За таких обставин громадянину ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи.

Відповідач вважає, що він діяв у спосіб та у межах передбачених Конституцією та Законами України, та що ним не було порушено права позивача

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/229/20-а за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с. 5-6, 8).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 30.10.2019 року № 1448- (а.с. 7), згідно з якою позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 і перемістився та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_1 .

31 жовтня 2019 року позивач звернувся до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №678 про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.25).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи:

- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1448-;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру № ;

- заява про призначення/перерахунок пенсії № 678;

- паспорт/посвідка НОМЕР_1 ;

- трудова книжка або документи про стаж БТ-І № НОМЕР_3 ;

- військовий квиток НОМЕР_4 ;

- довідка з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності ВО2 №351829 та № 24885870 (а.с.26).

Рішенням Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 281 від 07 листопада 2019 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, з посиланням на відсутність необхідного страхового стажу роботи.

Зі спірного рішення видно, що відповідач відмовив у зарахуванні до стажу роботи позивача періодів роботи з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, у зв`язку з невірною вказаною датою народження та з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року у Ясинуватському машинобудівному заводі ім. 60 років СРСР, у зв`язку з відсутністю запису про реорганізацію Ясинуватського машинобудівного заводу ім. 60 років СРСР в Орендне підприємство «Ясинуватський машинобудівний завод».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ч. 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф б цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 , у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до наведених норм позивачем, разом із заявою про призначення пенсії, надані необхідні документи на підтвердження трудового стажу.

Згідно зі ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як видно з трудової книжки позивача НОМЕР_5 (а.с.10- 12), ОСОБА_1 :

- 29.07.1976 року прийнятий електормонтером четвертого розряду Ясиноватської дистанції контактної мережі Донецької залізниці Ясинуватської ділянки енергопостачання (Наказ № 236 від 19.07.1976 року);

- 02.08.1976 року призначений електромонтером Ясиноватьского району електричних мереж (Наказ № 256, від 30.07.1976 року);

- 13.09.1977 року звільнений у зв`язку з переведенням на роботу в Вагонне депо ст. Ясинувата за погодженням між керівниками (Наказ № 203-Л від 13.09.1977 року);

- 03.10.1977 року прийнятий слюсарем-електриком по ремонту електрообладнання 3 розрада в інструментальний цех (Приказ № 72 керівника депо від 30.09.1977 року);

- 01.04.1978 року звільнений у зв`язку з призовом на військову службу п. 3 ст. 36 КЗоТ УССР (Наказ № 244 від 21.04.1978 року);

- 12.05.1980 року призначений на посаду водія 3 класу (Приказ № л37 від 08.05.1980 року);

- 09.12.1980 року звільнений з посади водія 3 класу за власним бажанням (Наказ №232 від 09.12.1980 року);

- 22.12.1980 року прийнятий водієм автомобілю ГАЗ-51 3 класу. Автотранспортного цеху Ясиноватського коксохімічного заводу (Наказ № 212 від 19.12.1980 року);

- 10.02.1981 року водій автомобілю ГАЗ-51 2 класу. Автотранспортного цеху (Рапорт №8 від 26.01.1981 року);

- 02.05.1982 року водій автомобілю ГАЗ-51 1 класу. Автотранспортного цеху (Рапорт № 29 від 02.05.1982 року);

- 18.07.1982 року звільнений по ст. 38 КЗоТ СРСР за власним бажанням (Наказ № 124 від 20.07.1982 року);

- 09.08.1982 року призначений водієм 1 класу Ясиноватьского районо (Наказ № 80-к від 09.08.1982 року);

- 06.01.1983 року звільнений за власним бажанням (Наказ № 1-к від 06.01.1983 року);

- 11.01.1983 року прийнятий водієм автовантажувача залізничного цеху в Ясинуватський машинобудівний завод 60 річчя СРСР (Наказ № 7 від 11.01.1983 року);

- 07.02.1983 року переведений водієм поливально-мийної автомашини в залізничний цех (Наказ № 26 від 07.02.1983 року);

- 13.02.1985 року переведений водієм автомашини «Швидкої допомоги» в залізничний цех (Наказ № 124 від 13.02.1985 року);

- 10.061985 року переведений водієм автомашини «РАФ» (Наказ № 401 від 10.06.1985 року);

- 20.04,1987 року переведений водієм автосамасвала гр. 5,8 в залізничний цех (Наказ № 315 від 20.04.1987 року);

- 26.11.1989 року переведений учнем терміста в термодільниці (Наказ № 1304 від 26.11.1989 року);

- 17.01.1990 року переведений термістом нагрівальних печей 3 розряду в термічний ділянці (Наказ № 37 від 17.01.1990 року);

- 24.11.1990 року присвоєний 4 розряд терміста на печах термодільниці (Наказ № 1019 від 07.12.1990 року);

- 11.05.1992 року переведений водієм автобуса КАВЗ 685 в залізничний цех (Наказ № 294 від 08.05.1992 року);

- 01.11.1994 року переведений водієм автомобіля ГАЗ 31029 (Наказ № 303 від 01.11.1994 року);

- «Ясинуватський машинобудівний завод» було реорганізовано згідно наказу № 16 від 17.01.1995 року;

- 02.02.2000 року переведений водієм автобуса ЛАЗ учнем нерейкового транспорту (Наказ № 52 від 10.02.2000 року).

Як видно з рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, у зв`язку з невірною вказаною датою народження та з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року у Ясинуватському машинобудівному заводі ім. 60 років СРСР, у зв`язку з відсутністю запису про реорганізацію Ясинуватського машинобудівного заводу ім. 60 років СРСР в Орендне підприємство «Ясинуватський машинобудівний завод».

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 ), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412), (надалі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дату народження, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Відповідно до п.2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції №162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року №58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується.

Відповідно до п. 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року за №58 (далі-Інструкції №58), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Як видно з матеріалів справи, відповідач не зарахував стаж роботи з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, у зв`язку з невірною вказаною датою народження та з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року у Ясинуватському машинобудівному заводі ім. 60 років СРСР, у зв`язку з відсутністю запису про реорганізацію Ясинуватського машинобудівного заводу ім. 60 років СРСР в Орендне підприємство «Ясинуватський машинобудівний завод».

Суд критично оцінює таку підставу як для відмови у призначенні позивачу пенсії, оскільки, Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 у випадку порушення порядку ведення трудової книжки, не передбачає настання негативних наслідків чи відповідальності для особи, щодо якої вона складена.

Крім того, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Суд зазначає, що зі змісту наданої позивачем трудової книжки можливо встановити назви підприємств та періоди роботи, з аналізу усіх граф трудової книжки (відомості про накази, реквізити посадових осіб, що вчиняли записи, тощо).

Більше того, органи Пенсійного фонду наділені правом звернення до підприємств із відповідними запитами щодо підтвердження певних відомостей щодо особи, яка звертається за призначенням пенсії, проте, доказів використання такого права відповідачем суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці щодо дати її заповнення.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року, оскільки трудова книжка позивача містить необхідні записи про період роботи.

Суд зазначає, що позивач не має нести відповідальність та не може бути фактично позбавлений пенсійного забезпечення, оскільки чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії № 281 від 11 листопада 2019 року, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, через що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вказаних норм позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача в частині відмови в призначенні пенсії за віком та в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року; визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 281 від 07 листопада 2019 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача № 678 від 31 жовтня 2019 року в частині призначення пенсії за віком та зарахувати позивачу до загального страхового стажу періодів роботи з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Про судовий збір, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, статтями 2, 9, 77, 133, 139, 241-246, 262, 263, 291, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та в зарахуванні до його страхового стажу періодів роботи з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року.

Визнати протиправним та скасування рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 281 від 07 листопада 2019 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, смт. Очеретине, м-н. Гідростроітелів, буд. 12, ) повторно розглянути заяву № 678 від 31 жовтня 2019 року в частині призначення пенсії за віком та зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до загального страхового стажу періодів роботи з 29.07.1976 року по 13.09.1977 року, з 03.10.1977 року по 01.04.1978 року, з 12.05.1980 року по 09.12.1980 року, з 22.12.1980 року по 18.07.1982 року, з 09.08.1982 року по 06.01.1983 року, з 11.01.1983 року по 31.12.1998 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, смт. Очеретине, м-н. Гідростроітелів, буд. 12, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повне рішення складено 13 лютого 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч