Справа № 380/528/20
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/528/20
У Х В А Л А

про відкриття провадження в адміністративній справі

13 лютого 2020 року
м. Львів, вул. Чоловського, 2

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Грень Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції Фонду у Львівській області Львівське відділення, Львівського обласного центру МСЕ про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції Фонду у Львівській області Львівське відділення місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 42, Львівського обласного центру МСЕ місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Руська, 20, в якій позивач просить суд:

І Визнати протиправними і такими що підлягають скасуванню наступні індивідуальні акти чи окремі їх положення:

Щодо МСЕК:

1) Акт №134/8 від 02.02.2005 р. через прийняття на комісію МСЕ, розгляд, визначення 65% та II групи інвалідності саме по туберкульозу до настання стійкою втрати працездатності, яка при ньому наступає лише після 10 місяців безперервного неефективного лікування (в даному випадку згідно виписки з історії хвороби ЛРФПЦ) саме 3 11 квітня 2005 року згідно п. З Постанови КМУ №221. При цьому МСЕК проігнорувала рекомендації ЦЛКК профпатологічного відділу від 13.12.2004 р. "продовжити лікування у зв`язку з категорією перебігу І і виявленням МБТ+ від 09.12.2004 р. після завершення лікування (до 10 місяців безперервно по лікарняному) вирішити питання працездатності через ЛККЛРФПЦ (а не звернення головного лікаря).

2) Довідку МСЕК від 02.02.2005 №008969 по нарахуванню 65% стійкої втрати професійної працездатності по туберкульозу з 09.12.2004:

- на підставі незаконного встановлення дати зарахування 65% при настанні стійкою втрати професійної працездатності при туберкульозі лише після 10 місяців безперервного неефективного лікування (згідно п. З Постанови КМУ №221);

- відміна довідки була вимогою відділу МСЕК МОЗ України від 16.07.2007 №16.04.196 - враховуючи, що до 02.02.2005 мало місце перебування на 100% оплачуваному листку непрацездатності як інваліда ВВВ облМСЕК запропоновано спільно з Фондом розглянути питання про відміну рішення про залік відсотків і видати про це нову довідку МСЕК.

- В акті огляду №134/8 має місце запис: "виправленому зарахувати з 27.01.2005 вірити". Підпис. Кругла печатка.

- п. 31.1 запис: "65%> на профзахворювання від 09.12.2005 р. зарахувати з 27.01.2005 р. безтерміново ". Поруч - ЛВА-2 008969 (згідно якої зарахування 65% з 09.12.2005 р.)

- в особовій справі МСЕК наявний Протокол №1487 від 06.12.2007 р.: "згідно заяви ОСОБА_1 та висновків УрДержНДІ МСПІ та головного управління МСЕ МОЗ України змінено термін зарахування 65%> від профзахворювання замість з 09.12.2004 р. на з 27.01.2005р". взамін довідки ЛВА-2 008969 виписано ЛВА-2 002586. Підписи.

- в особовій справі як Фонду, так і МСЕКу Довідка №002586 - відсутня. На сьогоднішній день в усій документації без винятку функціонує відмінена самою МСЕК ще 02.02.2005 р. в Акті №134/8 Довідка №008969.

3) Довідка №002586 також від 02.02.2005 р. по зарахуванню 65% по профзахворюванню туберкульозом з 27.01.2005 р. надана тільки ОСОБА_1 в єдиному екземплярі і не застосована МСЕКом при мотивації прийняття рішення ні в одному випадку. Довідка №002586 незаконна з усіх тих же причин, що вище вказані по довідці №008969 (100% листок непрацездатності на 02.02.2005 р., до настання стійкої втрати працездатності 10 місяців).

4) Акт МСЕК від 08.06.2005 р. за подвійним номером реєстрації 428/8-771/12 за №771 використаний для зарахування "вперше" на трудове каліцтво в зв`язку з профзахворюванням з 26.02.2005 р.

- в Акті немає згадки про призначення 15% на трудове каліцтво від 30.12.2002 р. (відповідно до Акту №1 "Про нещасний випадок", посильного, консультацій експертів, виписок), а лише 80% втрати працездатності і II група інвалідності по профзахворюванню. Як видно з подвійної реєстрації і мети огляду "переогляду" Акт практично по встановленню 80% по загальній втраті професійної працездатності.

- Призначені додаткові види допомоги лише по туберкульозу.

- Акт про призначення саме 15% по трудовому каліцтву від 30.12.2002 р. відсутній.

- Акт №428/8-774/12 незаконний через невідповідність П. 1.6 Наказу МОЗ №212:

- у разі встановлення декількох професійних захворювань чи іншого ушкодження які він отримав на одному підприємстві МСЕК визначає ступінь втрати здоров`я окремо та загальний відсоток.

- проігноровано тривалість тимчасової непрацездатності з 11.06.2004 р. - 15.12.2004 р (6 місяців), що суперечить п. З Постанови КМУ №221 щодо настання стійкої втрати працездатності по трудовому каліцтву після 4-х місяців безперервного неефективного лікування і скерування на МСЕК для визначення ступеня працездатності належне з 11.10.2004 р., а не 26.02.205 р. Проте Дата 26.02.2005 Р вступила в силу через помилкове визнання її Верховним Судом у 2007 р.

5) Довідка МСЕК №009209 від 08.06.2005 р. незаконна:

- через відсутність Акту МСЕК про призначення саме 15% відшкодувань по нещасному випадку на роботі від 30.12.2002 р., тим більше в зв`язку з профзахворюванням, яке виникло лише два роки (09.12.2004 р.) після травми.

- через визнання 15% втрати професійної працездатності по Акту МСЕК №771/12, який реально не існує.

- Щодо наявного Акту МСЕК від 08.06.2005 р., то він незаконний через одночасну реєстрацію по двох професійних пошкодженнях (428/8-771/12) що суперечить п. 1.6 Наказу МОЗ №212.

- обстеження на комісії з 26.02 по 06.04.2005 р., а прийняття рішення (Акт) і дата видачі довідки №009209 від 08.06.2005 р. згідно самої довідки.

- відміна запису виправлено в зв`язку з профзахворюванням від 02.03.2011 р. згідно Протоколу №344 зроблена не з приводу 15% на трудове каліцтво від 30.12.2002 р., а по 65% третій групі профзахворювання (згідно запису в журналі реєстрації протоколів.

- В Акті №428/8-771/12 замість запису "15% на трудове каліцтво від 30.12.2002 зарахувати з 26.02.2005 р" записано: "загальний відсоток вісімдесят, з них 65% на ТБЦ підтверджено безтерміново"

- Довідка не дійсна через відсутність Акту №771/12 виключно по вперше 15% на трудове каліцтво без зв`язку з профзахворюванням, а подвійна реєстрація наявного Акту суперечить вимогам п. 1.6 Наказу МОЗ №212.

- в Довідці №009209 відсутні прописані в Акту №428/8-771/12 додаткові види допомоги (медикаментозне і санітарно-курортне) належні по 15%.

Щодо Фонду:

1) Постанова №152 від 25.02.2005 р. по зразку Додаток №2 до Наказу Фонду №1745 "Про призначення страхової виплати потерпілому на виробництві":

- підставою застосовано висновок МСЕК від 02.02.2005 р. Довідку серії ЛВА-2 008969, яка самою комісією МСЕ згідно Протоколу №1487 від 06.12.2007 р. з 02.02.205 р. замінена і ні юридично, ні особових справах обох відповідачів неіснуючою Довідкою №002586.

2) Постанова Фонду №152/3 від 1.07.2005 р. по зразку Додатку №5 (а не №2 ) до Наказу Фонду №1745 По призначенню перерахованої страхової виплати у разі зміни ступеня працездатності"., а не №2 "Про призначення страхових виплат потерпілому на виробництві", в даному випадку 15% на трудове каліцтво. Незаконна через:

- неможливий перерахунок страхових виплат на 08.06.2005 р. до первинного їх призначення у випадку трудового каліцтва від 30.12.2002 р. і тим більше всупереч п. 1.6 Наказу МОЗ №212 одночасно від 30.12.2004 р. та 30.12.2002 р. на одному робочому місці)

- в п. 1 вписано Висновок МСЕК по туберкульозу від 02.02.2005 р. довідки №008969 - 65%, в п. 2 під час повторного переогляду за висновком МСЕК саме 08.06.2005 р. встановлена стійка втрата працездатності згідно "Протоколу ЛКК" 80% сукупний- профзахворювання від 30.12.2004 р. (чому не від 09.12.2004 р. згідно Протоколу ЦЛКК), виробнича травма від 30.12.2002 р. 15 %, обидва безтерміново.

- В постановчій частині п.1 відповідно до п. 1 ч. 1 ст 29 ЗУ №1105 призначено одноразову допомогу в разі встановлення іншого вищого ступеня втрати працездатності в сумі 6351.45 грн та перерахунок щомісячних виплат без права на додаткові види допомоги всупереч Акту МСЕК №428/8-771/12;

- не є протоколом по нарахуванню 15% відшкодувань, а оформленням відшкодувань одночасно по двох окремих (всупереч п 1.6 Наказу МОЗ №212).

- Незаконна, бо стійка втрата професійної працездатності по по туберкульозу, як і по нещасному випадку визначена на підставі відміненої самою МСЕК Довідкою №008969 згідно Протоколу від 03.02.2011 Рчерез застосування для розрахунків страхових нарахувань середньомісячної зарплати від 275 до 430 грн. при належній згідно постанови Фонду на лютий 2005 р день зарахування 15% 26.02.2005 р., 679 грн. Незаконна згідно довідки бухгалтерії ЛРФПЦ.

- Фонд оформив Постанову №152/3 "Про призначення перерахованої страхової виплати у разі зміни ступеня втрати працездатності" по ст. 29 ЗУ №1105 замість призначення страхових виплат по 15% по першому профпошкодженнюз 26.02.2005 р. (замість належного 11.10.2004 р.), бо профзахворювання від 09.12.2004 р. зараховане з 27.01.2007 р. замість належного 11.04.2005 р. замість належної ст. 34 абз 1 цього ж Закону.

- Крім того, мають місце незаконне нарахування одноразової допомоги "по вперше 15% на трудове каліцтво в звязку з профзахворюванням" після виплати одноразової допомоги по 65% по туберкульозу ще 25.02.2005 р.

- при 80% втрати професійної працездатності лише по одному професійному пошкодженні туберкульозом від 09.12.2004 р. одноразова допомога не може перевищувати в даному випадку на 2005 р 10640 грн.

- Висновок МСЕК №1108 ВІД 08.06.2005 Р. "Про встановлення 80% втрати професійної працездатності" ще й серії ЛВА-2 №009209 (Довідка МСЕК) не існує.

- Від 08.06.2005 р. згідно Акту №771/12 (?!) без 428/8 є довідка МСЕК №0092/009 від 26.02.2005 р. -06.04.2005 р. (?!) "вперше 15% на трудове каліцтво від 30.12.2002 р. безтерміново" "в зв`язку з профзахворюванням" викреслено 02.03.2011 р. за Протоколом МСЕК №344/11 (але запис по третій групі туберкульозу з втратою 65% без згадки про трудове каліцтво (?!).

Щодо судів всіх інстанцій від Окружного адміністративного до Великої Палати Верховного суду України:

в позовах 2017-2019 РР. , незважаючи на відсутність в переліку п. 2 4.5 ст 328 КАС України рішень, які не підлягають касаційному провадженню, немає рішень по страхових відшкодуваннях по виробничих пошкодженнях здоров`я тим більше з 80% втрати працездатності та більше 40000,00 грн. недоплат по одноразовій допомозі по двох окремих професійних пошкодженнях без врахування недоплат по загальних 80% з 09.12.2004 р. по даний час (15 років!!!), тим більше, що згідно п. 2 ч. 3 ст 382 ЦПК України виняток становлять судові рішення у малозначних справах, зокрема, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної застосовної практики в питаннях відшкодувань по професійних пошкодженнях здоров`я і навіть спричинення смерті десяткам тисяч потерпілим на виробництві',

б) справа становить значний суспільний інтерес;

в) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховний суд взяв до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (чи його відмову) у справі не подається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність касаційного оскарження.

ІІ Встановлення наявності чи відсутності компетентності (повноважень суб`єкту та владних повноважень):

1) Якщо виходити з поняття розуміння компетенції як наявності у особи якісного рівня знань і уміння їх застосовувати на практиці, то всі вище перераховані документальні матеріали після ознайомлення з методикою застосування відповідачами класичних корупційних схем (додаються) скоріше свідчать про свідому фальсифікацію в корисливих цілях, ніж інтелектуальну невідповідність обох займаним посадам.

2)Важче зрозуміти недалекоглядність суддів всіх рівнів, включно з Верховним судом при поєднанні ними вищої професійної підготовленості та практичної бездіяльності чи пасивності щодо оцінок доказових матеріалів в ході судового розслідування - це "турбота" про державу, але без здорового, працездатного народу чи саме задоволення чиновників, від яких самі залежать. за 15 років 3-етапних повторних судових проваджень (2005- 2007, 2009-2011, 2017-2019 рр.) встановлено лише малозначимість позову при десятках тисяч потерпілих, скалічених саме на виробництві і ні одного слова по суті звинувачення.

ІІІ. Прийняття судом рішень, зазначених в п.. І, II цієї частини та стягнення з відповідачів - суб`єктів владних повноважень коштів на відшкодування шкоди заподіяної їх протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю:

1. рішення про встановлення факту виробничого пошкодження здоров`я в в засіданні суду з цього питання:

1) На підставі Акту №1 про нещасний випадок від 03.01.2003 р., Протоколу ЛКК профпатологічного відділу ЛОКЛ №76-7/1112 і відповідно визначених МСЕК 15% і 65% стійкої втрати працездатності по них (в довідках №008969, №002586, №009209) відповідно до Додатків Наказу самого Фонду №1745 "Щодо призначення страхових відшкодувань" і ст. 40 п. 1,2 ЗУ№1105:

- про визнання факту двох окремих професійних пошкоджень на одному робочому місці - нещасного випадку без зв`язку з туберкульозом) від 30.12.2002 р. з втратою 15% втрати стійкої працездатності від 26.02.2005 р. згідно рішення Верховного суду України 2007 р. професійного захворювання туберкульозом від 09.12.2004 р. з 65% втрати стійкої працездатності з зарахуванням від 11.04.2005 р. відповідно до вимог Постанови КМУ №221 та ст.ст 21, 40 ЗУ №1105 і перебування на листку непрацездатності лише 6,5 місяців (з 11.06.2004 по 02.02.2005 р.) замість 10 місяців належних.

2) Визнати незаконним сфабрикований МСЕК і Фондом єдиний гібридний страхових випадок професійного захворювання туберкульозом від 30.12.2004 р. з 80% сукупної втрати професійної працездатності як і його реєстрацію.

2. Рішення по встановленню розміру страхових виплат в засіданні суду з цього питання:

- відшкодувати втрати по 100% оплаті професійного листка непрацездатності по туберкульозу з 02.02.2005 р. по 11.04.2005 р.

1) На підставі ст. 34 абз. 2 п. 2 ЗУ №1105 перерахувати належні одноразові допомоги по двох окремих профпошкодженнях на одному робочому місці:

- по нещасному випадку від 30.12.2002 р. як першому профпошкодженню з зарахуванням 15% саме з 26.02.2005 р. - 15 середньомісячних зарплат на лютий місць 2005 р. з врахуванням п. 17 ст. 34 ЗУ №1105 (не більше 10640 грн. в даному випадку);

- по профзахворюванню туберкульозом, як другому профпошкодженю, від 09.12.2004 р. з зарахуванням 65% саме з 11.04.2005 р. - 65 середньомісячних зарплат на квітень місць 2005 р. з врахуванням п. 17 ст. 34 ЗУ №1105 (без обмежень);

- по щомісячних страхових виплатах по 15% з 26.02.2005 р. - по середньомісячній зарплаті на лютий 2005 р. (по 679 грн. середньомісячної зарплати згідно даних Протоколу №1307/90152/90152/57 Фонду на грудень 2004 р.), а по загальному 80% - з середньомісячної зарплати згідно п. 17 ст. 34 на квітень 2005 р.

- на день виплати заборгованості суму про індексувати. Заборгована сума недоплат не підлягає оподаткуванню відповідно до ст. 13 ЗУ про соціальний захист інвалідів ВВВ.

3. Зобов`язати МСЕК відповідно до п. 21 Постанови КМУ №221 призначити додаткові види допомоги по нещасному випадку (визнані нею в її Акті №428/8-771/12 і довідці №009209, виданій на підставі реєстрації за №771, а не 428/8), і зробити відповідний запис в довідці №009209.

Забезпечити належну медичну експертизу відповідності документації МСЕКУ і ФОНДУ діючим нормам медичних законодавчих актів (Наказ МОЗ №212, Постанова КМУ №221, Наказ Фонду №1745 та статтям ЗУ №1105) на 2005 р. в межах вказаних позивачем в позовній заяві їх порушень.

Ухвалою судді від 22.01.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви, а саме: строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважності причин його пропуску.

31.01.2020 за вх. № 5488 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про помилковість звинувачення в ухвалі суду від 22.01.2020 по справі №380/528/20 в порушенні терміну звернення до Адміністративного суду відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України за захистом прав, свобод та інтересів. У вказаній заяві позивач в т.ч. зазначила, що позови про відшкодування належних страхових виплат за пошкодження здоров`я на виробництві не мають терміну позовної давності, як проінформовано в позовній заяві (с.10-11), а а тому не вимагають подання додаткової заяви на відновлення терміну позову і підлягають розгляду «по суті».

03.02.2020 за вх. №5795 від позивача надійшла заява про помилковість звинувачення в ухвалі суду від 22.01.2020 по справі №380/528/20 в порушенні терміну звернення до Адміністративного суду відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України за захистом прав, свобод та інтересів. У вказаній заяві позивач серед іншого зазначила, що поглибленим вивченням ЗУ "Основи законодавства про загальнообов`язкове соціальне страхування" не виявлено в тексті не тільки терміну давності позову 6 місяців, але й будь-якого іншого визначеного терміну подання позову. Натомість, в ст. 26 "Характеристика страхових випадків та умови надання послуг і матеріального забезпечення особам за загальнообов`язковим соціальним страхуванням" "характеристика страхових випадків, умови надання соціальних послуг їх види та розміри матеріального забезпечення визначаються законами України за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (по безробіттю, по тимчасовій непрацездатності, по нещасних випадках на виробництві), іншими нормативно-правовими актами, які містять норми щодо загальнодержавного соціального страхування". Щодо терміну оскарження рішень комісії МСЕ, то згідно положення ст.13 ЗУ №1105 професійнні захворювання і нещасний випадок (обидва) є страховими випадками, що спричинили застрахованому професійно зумовлену травму чи захворювання, з настанням яких наступає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг та страхових відшкодувань. Позови щодо порушення МСЕКом чинного законодавства відносно потерпілих на виробництві в питаннях дат зарахування визначених МСЕКом відсотків, яка знаходиться в компетенції саме Фонду і ЗУ №1105 не мають терміну давності. Натомість, визначення дати інвалідності і проведення індексації страхових виплат проводиться відповідно до основ законодавства.

Вказані заяви суддя не розцінює як заяви про усунення недоліків позовної заяви та поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Заяв іншого змісту від позивача до суду не надходило.

Однак, суддя вважає за необхідне зазначити, що частиною 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" правило встановлення обмежень доступу до суду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, у урахуванням практики Європейського суду з прав людини та поданих позивачем заяв, суддя дійшов висновку, що такі заяви розглянути в судовому засіданні з викликом учасників справи для надання їм можливості висловлення та доведення позицій щодо строку звернення до суду.

Частинами 1, 2 статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно п. 10 ч. 6 статті 12 КАС України, справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням значення справи для сторін, обраного позивачем способу захисту, категорії та незначної складності справи, обсягу та характеру доказів у справі, суддя дійшов висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Керуючись статтями 12, 19, 22, 25-27, 32, 171, 257, 260, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в :

прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі.

Призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Судовий розгляд справи відбудеться 19 березня 2020 року року о 13:00 год., в приміщенні Львівського окружного адміністративного суду за адресою: м. Львів, вул.Чоловського, 2, 1-й поверх, зал № 1.

Питання строку звернення до суду розглядати у судовому засіданні.

Позивачу надати суду:

- копії усіх судових рішень, на які позивач покликається у позовній заяві (всіх інстанцій), за наявності ;

- належним чином засвідчені копії оскаржених позивачем Актів, Довідок МСЕК, а також Постанов Фонду соціального страхування.

Відповідачам встановити строк для подання відзиву до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Роз`яснити сторонам, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву або відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що справу буде розглянуто протягом розумного строку, але не пізніше шістдесяти днів із дня відкриття провадження, відповідно до ст. 258 КАС України.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, відповідачу також надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://adm.lv.court.gov.ua/fair/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Грень Н.М.