Справа № 300/1792/19
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" лютого 2020 р. справа № 300/1792/19
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Солдей» до Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Солдей» (надалі, також позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України (надалі, також відповідачі) із позовними вимогами: визнати протиправним та скасувати рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 27.06.2019 за №1206391/42108480 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 22.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 27.06.2019 за №1206392/42108480 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 24.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 16.08.2019 за №1255442/42108480 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 07.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 22.05.2019 року за №2, від 24.05.2019 року за №3, від 07.06.2019 року за №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем їх подання.
Позивач вважає, що контролюючим органом порушено норми пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки у квитанціях не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкових накладних. Податковим органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН. В отриманих позивачем квитанціях про зупинення реєстрації ПН, не наведено жодного з під критеріїв пп.1.6. п.1 Критеріїв ризиковості платника податків, якій би відповідав платник станом на момент формування квитанції про блокування ПН, як це передбачено підпунктом 3 пункту 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної. При цьому, податковим органом процитовано лише зміст п.201.16 ст.201 ПК України та запропоновано «надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄДРПН». Не зважаючи на це товариством на виконання вимог, передбачених п.п. 201.16.2 п.201.16 ст. 201 ПК України, направлено на адресу податкового органу письмові пояснення та копії документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних, реєстрація яких була зупинена. Подані для проведення реєстрації податкових накладних первинні документи податкового та бухгалтерського обліку ТзОВ «Солдей» та подані пояснення, на думку позивача надавали змоги контролюючому органу прийти до висновку про фактичність проведених операцій та виникнення у позивача права на формування податкового зобов`язання з ПДВ з даної операції. Звернуто увагу на те, що під час зупинення реєстрації податкових накладних ТзОВ «Солдей» №1,2,3 ДФС України у квитанціях про зупинення не було повідомлено позивачу, які саме конкретно документи підприємство повинно подати для підтвердження права реєстрації вказаних податкових накладних. Відтак, позивач з метою відновлення прав та інтересів, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи у письмовому провадженні (а.с.1-2).
ГУ ДФС в Івано-Франківській області та ДФС України скористалися правом подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до поданого відзиву відповідачі просили відмовити в задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що позивачем до повідомлення, направленого до Державної фіскальної служби України з метою реєстрації податкової накладної №2 від 22.05.2019 і №3 від 24.05.2019 не надано документів, зокрема щодо придбання будівельних матеріалів, акти виконаних робіт, відсутні нарахування заробітної плати найманим працівникам. Крім того, зауважив, що приймаючи рішення від 16.08.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 07.06.2019 комісією вказано про відсутність документів щодо придбання будівельних матеріалів, актів виконаних робіт. Звернуто увагу суду на те, що контролюючим органом обгрунтовано прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, оскільки у позивача відсутні працівники, які б могли виконувати роботи по будівництву двох нових об`єктів в Долинському та Калуському районі, не надано будь-яких документів щодо наявності дозволів, наявності технічного та фізичного ресурсу, придбання будматеріалів, оренди техніки, актів виконаних робіт, тобто будь-якого підтвердження того, що ТОВ «Солдей» виконує хоча б має можливість виконувати будівельні роботи.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Солдей» зареєстроване як юридична особа та взяте на податковий облік Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області 04.05.2018.
На підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №2 від 22.05.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Солдей» подано відповідачу повідомлення, до якого було додано письмове пояснення та документи, що підтверджують факт здійснення операції, а саме: Договір субпідряду №01/К від 12.03.2019 року, платіжне доручення на отриманий аванс та рахунок на оплату. В повідомленні позивач надав пояснення, в яких зазначено, що ТзОВ «Солдей» 22.05.2019 отримало попередню оплату від ТОВ «Санрайз Білдніг Груп» згідно Договору субпідряду №01/К від 12.03.2019 (а.с.13).
Рішенням комісії Державної фіскальної служби України №1206391/42108480 від 27.06.2019 відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної №2 від 22.05.2019 у зв`язку з відсутністю документів щодо придбання будівельних матеріалів, акти виконаних робіт. Згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати за травень 2019 року відсутні нарахування заробітної плати усім найманим працівникам (а.с.9-10).

14.06.2019 відповідно до квитанції № про реєстрацію податкової накладної №3 від 24.05.2019 за результатом обробки: документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 24.05.2019 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.31).

На підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №3 від 24.05.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Солдей» подано відповідачу повідомлення, до якого було додано письмове пояснення та документи, що підтверджують факт здійснення операції, а саме: Договір субпідряду №01/К від 12.03.2019 року, платіжне доручення на отриманий аванс. В повідомленні позивач надав пояснення, в яких зазначено, що ТзОВ «Солдей» 24.05.2019 отримало попередню оплату від ТОВ «Санрайз Білдніг Груп» згідно Договору субпідряду №01/К від 12.03.2019 (а.с.32).

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України №1206392/42108480 від 27.06.2019 відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної №3 від 24.05.2019 у зв`язку з відсутністю документів щодо придбання будівельних матеріалів, акти виконаних робіт. Згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати за травень 2019 року відсутні нарахування заробітної плати усім найманим працівникам (а.с.28-29).

27.06.2019 відповідно до квитанції № про реєстрацію податкової накладної №1 від 07.06.2019 за результатом обробки: документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 07.06.2019 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.37).

На підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №1 від 07.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Солдей» подано відповідачу повідомлення, до якого було додано письмове пояснення та документи, що підтверджують факт здійснення операції, а саме: Договір субпідряду №06/К від 18.03.2019 року, платіжне доручення на отриманий аванс. В повідомленні позивач надав пояснення, в яких зазначено, що ТзОВ «Солдей» 07.06.2019 отримало попередню оплату від ТОВ «Санрайз Білдніг Груп» згідно Договору субпідряду №06/К від 18.03.2019 (а.с.38).

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України №1255442/42108480 від 16.08.2019 відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної №1 від 07.06.2019 у зв`язку з відсутністю документів щодо придбання будівельних матеріалів, акти виконаних робіт (а.с.35).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Податковий кодекс України (надалі по тексту також ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Стаття 185 ПК України визначає об`єкти оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Згідно з підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту, серед іншого, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно пункту 17 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» за №1307 від 31.12.2015, для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також Реєстр).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (надалі по тексту також платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС України в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», Закону «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За приписами пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (надалі по тексту також квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку №1246).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку №1246).

Згідно пункту 17 Порядку №1246 у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Досліджуючи доводи позивача щодо наявності достатніх підстав для прийняття відповідачем рішення про зупинення реєстрації податкових накладних №2 від 22.05.2019, №3 від 24.05.2019 і №1 від 07.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд виходить із наступних фактичних обставин.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог пунктів 12, 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого тією ж постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 за №117 (надалі по тексту також Порядок №117) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

За змістом пунктів 14 і 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Як свідчать зміст квитанцій від 12.06.2019 за №, від 14.06.2019 за №, від 27.06.2019 за № по зупиненню реєстрації податкових накладних №2 від 22.05.2019, №3 від 24.05.2019, №1 від 07.06.2019, ДФС України сформовано висновок про відповідність податкових накладних підпункту 1.6 пункту 1 Критерії ризиковості платника податку (надалі по тексту також Критерії ризиковості).

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача про недотримання ДФС України норми пункту 201.16 статті 201 ПК України, пунктів 13, 15 Порядку №117, оскільки відповідачем у квитанціях № від 12.06.2019, № від 14.06.2019 і № від 27.06.2019 не зазначено конкретного чіткого критерію ризиковості, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних №2 від 22.05.2019, №3 від 24.05.2019 і №1 від 07.06.2019, на підставі яких було здійснено зупинення їх реєстрації.

Зокрема, у квитанціях №, № і № зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям ризиковості, визначених підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Натомість, пункт 13 Порядку №117 вимагає від ДФС зазначення конкретного виду критерію.

Так, підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості містить у собі визначення семи різних критеріїв, зокрема комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

З урахуванням вказаного ДФС України була зобов`язана у квитанціях №, № і № чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки таке належне визначення ДФС України прямо впливало на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких визначено пунктом 14 Порядку №117.

Отже, не зазначення другим відповідачем чіткого і конкретного критерію ризиковості (одного із пунктів підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку) обмежило у спірних відносинах можливості позивача подати належний перелік документів, який необхідний для розблокування реєстрації податкових накладних №1 від 07.06.2019 і №2 від 22.05.2019, №3 від 24.05.2019.

Крім вказаного, квитанціями №, № і № ДФС України запропоновано ТзОВ «Солдей» надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Втім, як зазначено судом вище безпосередній зміст вказаних квитанцій не містить вказівки ні на конкретний вид критерію ризиковості (підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості містить визначення семи різних критеріїв), ні на конкретний перелік документів, вичерпний перелік яких встановлений Порядком №117.

При цьому, як уже зазначалось судом ТзОВ «Солдей» надало до Головного управління ДФС в області необхідний пакет документів (і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення операцій по податкових накладних, реєстрація яких була зупинена).

Відповідачі у відзиві на позов підтвердили отримання всіх тих документів, які позивач подав до адміністративного позову, і які наявні у матеріалах адміністративної справи.

Зокрема, ТзОВ «Солдей» за допомогою програми електронного документообігу Автоматизована система «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України подало повідомлення №1 і №2 від 21.06.2019, №1 від 12.08.2019 для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних №2 від 22.05.2019, №3 від 24.05.2019, №1 від 07.06.2019, із долученням копій 24-ох документів про підтвердження реальності здійснення операцій по трьох податкових накладних, реєстрація яких зупинена (а.с.13, 32, 38).

Відповідно до пункту 20 Порядку №117 відповідні Комісії при головних управліннях ДФС в областях приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, на надання яких платнику податків вказано у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної);

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (пункт 21 Порядку №117).

Зі змісту оскаржуваних рішень від 27.06.2019 за №1206391/42108480, за №1206392/42108480 і №1255442/42108480 від 16.08.2019 про відмову у реєстрації податкових накладних слідує, що підставами їх прийняття визначено не подання платником податків документів щодо придбання будівельних матеріалів, актів виконаних робіт. Згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати за травень 2019 року відсутні нарахування заробітної плати усім найманим працівникам ( а.с.9-10, 28-29, 35).

Досліджуючи висновки контролюючого органу щодо підстави для відмови у реєстрації із урахуванням відомостей у поясненні і документах, зазначених та поданих позивачем для розблокування реєстрації податкових накладних, а також враховуючи докази подані позивачем та відповідачами в ході розгляду справи, суд зазначає таке.

Основними доводами контролюючого органу в оскаржуваних рішеннях є «відсутність документів щодо придбання будівельних матеріалів, актів виконаних робіт та відсутність нарахування заробітної плати усім найманим працівникам».

Позивачем на підтвердження факту оплати послуг по будівництву контролюючому органу і суду, при поданні адміністративного позову, надано банківські виписки по рахунку № НОМЕР_1 за 22.05.2019, а саме:

- 22.05.2019 року на розрахунковий рахунок ТзОВ «Солдей» від ТОВ «Санрайз Білдінг Груп» надійшли кошти в розмірі 42000,00 грн. (з них ПДВ 20% 7000 грн.), де призначенням платежу вказано - послуги по будівництву Амбулаторії практичної сімейної медицини по вул.Церковній, с.Солуків, Долинський район, Івано-Франківська область (а.с.27).

- 24.05.2019 року на розрахунковий рахунок ТзОВ «Солдей» від ТОВ «Санрайз Білдінг Груп» надійшли кошти в розмірі 300 000,00 грн. (з них ПДВ 20% 50 000,00 грн.),де призначенням платежу вказано-послуги по будівництву Амбулаторії групової практики сімейної медицини по вул. Церковній, с.Солуків, Долинський район, Івано-Франківська область згідно Договору субпідряду №01/К від 12.03.2019 (а.с.34).

- 07.06.2019 року на розрахунковий рахунок ТзОВ «Солдей» від ТОВ «Санрайз Білдінг Груп» надійшли кошти в розмірі 200 000,00 грн. (з них ПДВ 20% 33333,33 грн.), де призначенням платежу вказано оплата за послуги по будівництву Амбулаторії монопрактики сімейної медицини по вул.Скородинського, 103-б, в с.Підмихайля, Калуський район, Івано-Франківська область згідно Договору субпідряду №06/К від 18.03.2019 (а.с.51).

Конституція України і Податковий кодекс України встановлює індивідуальну юридичну відповідальність суб`єктів господарювання, в тому числі відповідальність платників податків за порушення вимог податкового законодавства.

Суд відзначає, що всі первинні документи, оформлені в ході виконання як і договору субпідряду №01/К від 12.03.2019, договору субпідряду №06/К від 18.03.2019, які наявні в матеріалах справи, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу статей 198, 201 ПК України, частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Згідно частини 2 статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поряд з цим, суд враховує позицію, викладену у пункту 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Оцінюючи згадані документи - в сукупності та кожен зокрема - суд вважає, що такі не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій або висновку про їх нездійснення.

На думку суду, відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження нереальності господарських операцій ТзОВ «Солдей» із ТзОВ «Санрайз Білдінг Груп», на підставі яких було складено податкові накладні №2 від 22.05.2019, №3 від 24.05.2019, №1 від 07.06.2019, а факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, в тому числі Податкового кодексу України та Порядку №117, не доведено.

Окрім того, важливо відмітити, що квитанції № від 12.06.2019, № від 14.06.2019, № від 27.06.2019 не містили чіткий та конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, а такий вказаний контролюючим органом тільки у оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних №2 від 22.05.2019, №3 від 24.05.2019, №1 від 07.06.2019.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 червня 2019 року (справа №0740/804/18).

Як наслідок, оскаржувані рішення Головного управляння ДФС в області №1206391/42108480, №1206392/42108480 від 27.06.2019, №1255442/42108480 від 16.08.2019, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних №2 від 22.05.2019, №3 від 24.05.2019, №1 від 07.06.2019, суд вважає не обґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, що податковий орган не обґрунтував правомірність своїх рішень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Як свідчать встановлені в суді обставини, відповідач, приймаючи 27.06.2019 і 16.08.2019 рішення про відмову у реєстрації накладних, діяв на не підставі закону, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які маю значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах.

Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про обґрунтованість адміністративного позову в цілому, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що позивачем за подання до суду адміністративного позову сплачено судовий збір в загальному розмірі 5 763,00 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться платіжне доручення №224 від 22.08.2019 (а.с.3).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 27.06.2019 за №1206391/42108480 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 22.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 27.06.2019 за №1206392/42108480 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 24.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 16.08.2019 за №1255442/42108480 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 07.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 22.05.2019 року за №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 24.05.2019 року за №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 07.06.2019 року за №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, вул. Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Солдей» (код ЄДРПОУ 42108480, вул.Галицька, 67, офіс 704, м.Івано-Франківськ, 76019) сплачений судовий збір в розмірі 3 842 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Солдей» (, вул. Галицька, 67, офіс 704, м. Івано-Франківськ, 76019) сплачений судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Солдей» (адреса: вул.Галицька, 67, офіс 704, м.Івано-Франківськ, 76019, ;

Відповідач:

Головне управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області (адреса: вул.Незалежності, 20, м.Івано-Франківськ, 76018, );

Державна фіскальна служба України (адреса: пл.Львівська, 8, м.Київ, 04053, ).

Суддя /підпис/ Скільський І.І.