Справа № 400/1973/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1973/19
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Худика С.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Південного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі відповідач) про зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у період з 18.07.2018 року по 14.05.2019 року в сумі 138 672,43 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що з 15.05.2019 року його поновлено на посаді старшого інспектора відділу охорони, режиму та нагляду в Миколаївській області управління Державної кримінально-виконавчої служби України Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, але грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.07.2018 року по 14.05.2019 року нараховано та виплачено не було.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Люстдорфська дорога, 9, м. Одеса, Одеська область, 65017, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18.07.2018 року по 14.05.2019 року в сумі 124690,93 грн. (сто двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто гривень 93 коп.).

Стягнуто з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Люстдорфська дорога, 9, м. Одеса, Одеська область, 65017, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середній заробіток за один місяць у розмірі 13981,50 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна гривня 50 коп.).

Рішення в частині стягнення з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Люстдорфська дорога, 9, м. Одеса, Одеська область, 65017, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середнього заробтку за один місяць у розмірі 13981,50 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна гривня 50 коп.) допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 14 серпня 2019 року скасувати, прийняти нове про часткове задоволення позову. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, зазначив, що судом неправильно розрахований середній заробіток позивача згідно з пунктом 25 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, яким зазначено, що особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку середньоденного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала у місяці незаконного звільнення, або різниці в ньому за час перебування на нижчеоплачуваній посаді. Крім того, вказав на розгляд справи судом за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач послався на доводи, ідентичні тим, що викладені в позовній заяві та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 17.07.2018 року № 139 о/с позивач був звільнений зі служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України 18.07.2018 року через скорочення штатів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 року у справі № 1440/1946/18 позовні вимоги ОСОБА_2 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції було задоволено:

- визнано протиправним та скасовано наказ Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 17.07.2018 року № 139 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 ;

- поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Голованівського районного сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 року у справі № 1440/1946/18 залишено без змін.

Наказом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 14.05.2019 № 76 о/с скасовано наказ від 17.07.2018 року № 139 о/с в частині звільнення позивача з посади начальника Голованівського районного сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та з 15.05.2019 року позивача поновлено на посаді старшого інспектора відділу охорони, режиму та нагляду в Миколаївській області управління Державної кримінально- виконавчої служби України Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

При цьому, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.07.2018 року по 14.05.2019 року позивачу виплачено не було.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з метою повного захисту прав, свобод та законних інтересів позивача, необхідно прийняте рішення щодо стягнення з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18.07.2018 року по 14.05.2019 року в сумі 138 672,43 грн. При цьому суд першої інстанції, послався на п. 25 розділу І. Загальні положення Порядку № 925/5 в редакції від 14.05.2019р. , згідно якого, особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку середньоденного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала у місяці незаконного звільнення, або різниці в ньому за час перебування на нижчеоплачуваній посаді.

З цього приводу колегія суддів зазначає про таке.

Механізм виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України регулюється Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року № 925/5 (далі Порядок № 925/5).

Відповідно до п. 29 Розділу І «Загальні положення» (Порядку № 925/5), чинного на час виникнення спірних правовідносин, особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала на момент незаконного звільнення (за повний календарний місяць служби, що передував незаконному звільненню), або різниці в ньому за час перебування на нижчеоплачуваній посаді.

Розділ I доповнено новим пунктом 29 згідно з Наказом Міністерства юстиції № 3715/5 від 27.11.2018р.

В подальшому, Наказом Міністерства юстиції № 1466/5 від 14.05.2019р. пункт 25 розділу І «Загальні положення», було викладено в новій редакції такого змісту « Особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку середньоденного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала у місяці незаконного звільнення, або різниці в ньому за час перебування на нижчеоплачуваній посаді.

Виплачена під час попереднього звільнення зі служби цим особам рядового або начальницького складу грошова допомога при звільненні зі служби підлягає заліку за рахунок суми, що належить їм до виплати за час вимушеного прогулу, а в частині, яка перевищує цю суму,- заліку за рахунок суми грошової допомоги, належної до виплати при подальшому звільненні зі служби.

Підставою для виплат, зазначених у цьому пункті, є наказ начальника відповідного органу або установи, а в разі поновлення на посаді начальника органу або установи - наказ відповідного органу управління вищого рівня з урахуванням пункту 24 цього розділу».

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин, діяла редакція пункту 29 Розділу І «Загальні положення» Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, в редакції Наказу Міністерства юстиції № 3715/5 від 27.11.2018р.

З огляду на наведене, необгрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування до спірних правовідносин пункту 25 розділу І «Загальні положення» Порядку № 925/5 в редакції Наказу Міністерства юстиції № 1466/5 від 14.05.2019р.

Такої ж помилки допустився суд першої інстанції, однак на правильність розрахунків суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу це не вплинуло.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено з посади з 18.07.2018 року, отже повним календарним місяцем служби, що передував незаконному звільненню є червень 2018 року.

Згідно довідки від 15.06.2018 року № 3.3/6029/Мл, виданої ОСОБА_2 відповідачем, грошове забезпечення за червень 2018 року як повний календарний місяць служби, що передував звільненню останнього, становить 13 981,50 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з розрахунком суду, що з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18.07.2018 року по 14.05.2019 року у розмірі 138 672,43 грн., виходячи з наступного розрахунку: за липень 2018 рік: 13981,50 : 31 х 14 = 6314,23 грн.; за серпень 2018 рік: 13981,50 : 31 х 31 = 13981,50 грн.; за вересень 2018 рік: 13981,50 : 30 х 30 = 13981,50 грн.; за жовтень 2018 рік: 13981,50 : 31 х 31 = 13981,50 грн.; за листопад 2018 рік: 13981,50 : 30 х 30 = 13981,50 грн.; за грудень 2018 рік: 13981,50 : 31 х 31 = 13981,50 грн; за січень 2019 рік: 13981,50 : 31 х 31 = 13981,50 грн.; за лютий 2019 рік: 13981,50 : 28 х 28 = 13981,50 грн.; за березень 2019 рік: 13981,50 : 31 х 31 = 13981,50 грн.; за квітень 2019 рік: 13981,50 : 30 х 30 = 13981,50 грн.; за травень 2019 рік: 13981,50 : 30 х 14 = 6524,7 грн.).

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо неналежного сповіщення відповідача про дату, час і місце судового засідання по даній справі 14 серпня 2019 року з огляду на таке.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Так, згідно матеріалів судової справи, зокрема з ухвали про відкриття провадження у справі від 04 липня 2019 року, вбачається, що справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання по справі було призначено на 01 серпня 2019 року.

Однак справу розглянуто в порядку письмового провадження 14 серпня 2019 року.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Докази направлення судової повістки на вірну адресу або належного повідомлення Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про дату, час і місце судового засідання 14.08.2019 року в інший визначений процесуальним законом спосіб, у матеріалах справи - відсутні.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, відповідач обґрунтував свої вимоги у тому числі тим, що не був повідомлений про розгляд справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду від 16 липня 2018 року підлягає обов`язковому скасуванню з підстав, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Південного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Південного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Люстдорфська дорога, 9, м. Одеса, Одеська область, 65017, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18.07.2018 року по 14.05.2019 року в сумі 124690,93 грн. (сто двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто гривень 93 коп.).

Стягнути з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Люстдорфська дорога, 9, м. Одеса, Одеська область, 65017, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середній заробіток за один місяць у розмірі 13981,50 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна гривня 50 коп.).

Постанова в частині стягнення з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Люстдорфська дорога, 9, м. Одеса, Одеська область, 65017, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середнього заробтку за один місяць у розмірі 13981,50 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна гривня 50 коп.) підлягає негайному виконанню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення складено 13.02.2020р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.