Справа № 540/2867/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2867/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 51 000 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 7033,00 грн. та по адміністративним штрафам і іншим санкціям у сумі 510,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що платник податків ОСОБА_1 займалася підприємницькою діяльністю на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця. Загальна сума податкового боргу складає 58 543,00 грн., який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань на підставі: податкових повідомлень - рішень від 03.07.2017 р. №002521405 на суму 51 000,00 грн., №002511405 на суму 7033,00 грн. та №002531405 на суму 510,00 грн.

Залишок непогашеного податкового боргу становить 58 543,00 грн.

До боржника застосовувалися заходи стягнення визначені Податковим кодексом України, а саме на підставі підпункту 59.1 статті 59 ПК України відповідачу вручено податкову вимогу від 06.09.2017 р. №3995-17 на суму 59 391,57 грн. та згідно статті 89 розділу II ПК України контролюючим органом прийнято рішення від 11.09.2017 р. №207/ф/10/21-02-17 про опис майна у податкову заставу.

Однак, вказані дії податкового органу не призвели по погашення податкового боргу, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути вказаний борг з відповідача.

Ухвалою від 17.01.2020р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до п.4 ч.1 ст.263 КАС України.

Частиною 3 ст.263 КАС України встановлено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до ч.1 ст.261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 17.01.2020р. встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали. Крім того, відповідачу роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Копія вказаної ухвали направлена відповідачу та отримана нею 23.01.2020р., що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням №880.

Отже, встановлений судом п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву закінчився 07.02.2020р.

Однак станом на 14.02.2020р. відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. З огляду на вищевикладене, суд проводить розгляд даної справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займалася підприємницькою діяльністю на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, виданого Генічеською районною державною адміністрацією Херсонської області від 18.02.2014 р. №0006380, взято на податковий облік до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Херсонського управління, Генічеської ДПІ від 19.02.2014 р. №1062.

З матеріалів справи убачається, що 23.06.2017р. співробітниками ГУ ДФС у Херсонській області проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_2 (магазин «Продмаркет» за адресою: АДРЕСА_1 ), в ході якої встановлені порушення вимог податкового законодавства, а саме: п.п.1,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.ст.11, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України.

Вказані порушення зафіксовані в акті від 23.06.2017р. №0209/21/22/РРО/, який підписано ФОП ОСОБА_2 . 23.06.2017р. без жодних зауважень.

На підставі акта перевірки від 23.06.2017р. №0209/21/22/РРО/ контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 03.07.2017р.:

- №002521405, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні санкції у сумі 51000,00 грн. за порушення ст.ст.11, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»;

- №002531405, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні санкції у сумі 510,00 грн. за порушення ст.44 ПК України;

- №002511405, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні санкції у сумі 7033,00 грн. за порушення п.п.1,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Усі вищевказані податкові повідомлення-рішення направлені на адресу ФОП ОСОБА_2 та отримані останньою 08.07.2017р., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення №899.

Доказів оскарження, скасування чи відкликання податкових повідомлень-рішень №002521405, №002531405 та №002511405.

Грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 03.07.2017р. №002521405, №002531405 та №002511405 відповідачем не сплачене у добровільному порядку у строки, визначенні законодавством України, тому податковий орган просить стягнути їх у судовому порядку.

Вирішуючи дані правовідносини суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно зі ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Як встановлено судом, вищевказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались в судовому або адміністративному порядку. Відповідачем не надано доказів оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку та їх скасування.

Таким чином, грошові зобов`язання, визначені вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими.

Оскільки грошове зобов`язання не було сплачено платником у встановлений Законом строк, то воно набуло статусу податкового боргу платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Так, пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями ст. 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Судом встановлено, що 06.09.2017р. контролюючим органом виставлена вимога форми «Ф» №3995-17 на загальну суму 59391,57 грн., яка направлена на адресу відповідача 21.09.2017р. та отримана останньою 24.09.2017р., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення №874.

Із часу направлення податкової вимоги до часу звернення з даним позовом до суду відповідач є постійним боржником, що підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків. Зазначена обставина звільняє податковий орган від необхідності повторного направлення податкової вимоги.

Підпунктом 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З матеріалів справи убачається, що 11.09.2017р. контролюючим органом прийнято рішення про опис майна відповідача у податкову заставу №207/ф/10/21-02-17.

Докази скасування вказаного рішення про опис майна у податкову заставу до суду також не надано.

Таким чином, застосовані податковим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу в добровільному порядку.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (дивитися рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, пункт 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, пункт 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37, від 25 листопада 2008 року).

В силу принципу пропорційності втручання в право особи безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном можливе лише за умови дотримання "справедливої рівноваги" між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що податковим органом дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останньої про наявність податкового боргу. Однак вказані дії позивача не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.

Також судом установлено, що 27.09.2017р., тобто після проведення фактичної перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень від 03.07.2017р. та отримання податкової вимоги, ФОП ОСОБА_2 припинила підприємницьку діяльність, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №2006380.

Отже, станом на день звернення до суду з даним позовом підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 припинена.

Згідно пункту 11.32 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09 грудня 2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300, підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки.

Разом з тим, положеннями ст.97 ПК України передбачено погашення грошових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством. У цій статті під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Підпунктом 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 ПК України встановлено, що особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків стосовно фізичної особи - підприємця є така фізична особа.

Отже, державна реєстрація припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу річну податкову декларацію за звітний рік, у якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2019 року у справі № 817/429/16.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до статті 13 Конституції України, власність зобов`язує. Відповідач прийнявши рішення про здійснення торгівлі у магазині, якій їй належить, повинна брати на себе відповідальність за дотримання вимог закону, який стосується такої діяльності.

Також суд звертає увагу, що відповідач, будучи присутньою під час проведення фактичної перевірки (що убачається зі змісту акту перевірки №0209/21/22/РРО/), будучи повідомленою про прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, а також будучи повідомленою про відкриття провадження у даній справі про стягнення з неї податкового боргу, не вчинила жодних дій з метою спростування порушення нею вимог податкового законодавства або оскарження податкових повідомлень-рішень, встановленого у ході перевірки, що розцінюється судом як визнання факту порушення нею вимог п.п.1,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.ст.11, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Проаналізувавши норми чинного законодавства України та дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодних доказів сплати вказаного податкового боргу або інших доказів, спростовуючих наведені позивачем доводи. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) податковий борг:

- по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 51 000,00 грн. (отримувач УК у Генічеському р-ні/с.Щасливцеве/21081500, код отримувача - 37934859, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО банку - 899998, номер рахунку - UA1021128, код бюджету - 21081500 (місцевий бюджет);

- по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 7033,00 грн. (отримувач УК у Генічеському р-ні/с.Щасливцеве/21080900, код отримувача - 37934859, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО банку - 899998, номер рахунку - UА4021112, код бюджету - 21080900 (державний бюджет);

- по адміністративним штрафам та іншим санкціям у сумі 510,00 грн. (отримувач УК у Генічеському р-ні/Генічеський р-н/21081100, код отримувача - 37934859, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО банку - 899998, номер рахунку - UА6021112, код бюджету - 21081100 (державний бюджет).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 111020300