Справа № 300/1865/19
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1865/19 пров. № 857/13239/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Обрізка І.М., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання до вчинення дій,

суддя у І інстанції Матуляк Я.П.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 16 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними рішення та дії Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області (далі УПСЗН) щодо виключення з 16 серпня 2016 року його з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають пільги (далі Реєстр), та скасування нарахування пільг з оплати житлово-комунальних послуг за адресою: вул. Княгині Ольги, 23 в м. Калуші Івано-Франківської області; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене у протоколі № 5 від 20 березня 2019 року засідання Комісії з розгляду заяв громадян щодо призначення житлових субсидій, державних соціальних допомог та пільг на житлово-комунальні послуги, щодо відмови у нарахуванні з 16 серпня 2016 року пільг з оплати житлово-комунальних послуг; зобов`язати відповідача включити ОСОБА_1 з 16 серпня 2016 року до Реєстру та нарахувати з 16 серпня 2016 року пільги з житлово-комунальних послуг.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 300/1865/19 вказаний позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії УПСЗН з припинення нарахування пільг на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 у період з 16 серпня 2016 року по 18 березня 2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у дозволі ОСОБА_1 на отримання пільги за фактичним місцем проживання з 16 серпня 2016 року, оформленого протоколом № 5 від 20 березня 2019 року. Зобов`язано відповідача провести нарахування пільг на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період з 16 серпня 2016 року по 18 березня 2019 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 з 18 серпня 2016 року року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У той же час, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач, змінивши місце реєстрації, фактично не змінив місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 , за місцем реєстрації не перебуває на обліку у Реєстрі та не користується пільгами, що підтверджується довідками Управління соціального захисту Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, довідкою Витвицької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області.

На думку суду першої інстанції, саме зміна місця фактичного проживання є підставою для зняття пільговика з обліку в уповноваженому органі та відмови у наданні дозволу на отримання пільги, а не зміна місця реєстрації проживання. Тому відповідачем протиправно припинено нарахування пільг на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 в період з 16 серпня 2016 року по 18 березня 2019 року.

Окрім того, судом встановлено, що відповідачем не приймалось рішення про виключення ОСОБА_1 з Реєстру, що підтверджується витягом з вказаного реєстру станом на 26 вересня 2019 року. Тому позовні вимоги про визнання протиправним рішення УПСЗН щодо виключення з 16 серпня 2016 року ОСОБА_1 з Реєстру, а також про зобов`язання відповідача включити ОСОБА_1 з 16 серпня 2019 року до Реєстру є безпідставними.

У апеляційній скарзі УПСЗН просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з 16 серпня 2016 року по 17 березня 2019 року жодних підтверджень місця проживання ОСОБА_1 не здійснювалось, оскільки УПСЗН не володіло інформацією можливої зміни місця його реєстрації та проживання. При цьому зазначає, що рішення про відмову в отриманні пільги по фактичному місцю проживання позивача з 16 серпня 2016 року по 18 березня 2019 року обумовлене тим, що позивач отримував інші соціальні гарантії за місцем своєї реєстрації.

Одночасно звертає увагу, що у позові ОСОБА_1 зазначає про неможливість вчасного повідомлення УПСЗН про зміну місця своєї реєстрації у зв`язку з доглядом дружини та через поганий стан свого здоров`я, проте з інформації Державної прикордонної служби України видно, що він часто виїжджав за межі України, що свідчить про наявність можливості повідомити відповідача про зміну місця реєстрації та звернутись щодо надання пільг за фактичним місцем проживання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 05 жовтня 2015 року серія УБД № 142305, та має право на пільги, передбачені чинним законодавством.

До 18 серпня 2016 року ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

18 серпня 2016 року позивач змінив реєстрацію свого місця проживання на адресу: АДРЕСА_2 .

Листом № 06-15/786/08 від 20 лютого 2019 року УПСЗН повідомило позивача про те, що йому, як учаснику бойових дій, пільги на оплату житлово-комунальних послуг припинені в зв`язку із тим, що він змінив місце проживання та письмово про це не повідомив. Для надання пільг за фактичним місцем проживання необхідно звернутись із заявою до управління соціального захисту населення Калуської міської ради.

20 березня 2019 року комісією з розгляду заяв громадян щодо призначення житлових субсидій, державних соціальних допомог та пільг на житлово-комунальні послуги, ОСОБА_1 , враховуючи акт обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою АДРЕСА_1 , надано пільги за фактичним місцем проживання з 18 березня 2019 року та відмовлено у дозволі на отримання пільг за фактичним місцем проживання з 16 серпня 2016 року.

07 серпня 2019 року комісією з розгляду заяв громадян щодо призначення житлових субсидій, державних соціальних допомог та пільг на житлово-комунальні послуги, ОСОБА_1 , враховуючи акт обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою АДРЕСА_1 повторно відмовлено у дозволі на отримання пільг за фактичним місцем проживання з 16 серпня 2016 року по 18 березня 2019 року, оскільки він письмово не повідомив управління про зміну місця своєї реєстрації.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваній вимозі та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Як передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій встановлено пільги, зокрема, 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання; 75-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги та затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі Положення № 117).

Як визначено пунктом 1 Положення № 117, Реєстр автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики), отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей.

Пунктом 2 цього Положення передбачено, що до Реєстру включається така інформація: про пільговиків - прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті) (далі - реєстраційний номер облікової картки платника податків), адреса зареєстрованого місця проживання (за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до пункту 5 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, - адреса фактичного місця проживання), склад сім`ї, характеристика житла, реквізити паспорта громадянина України та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами фактично користується.

Пунктом 3 Положення встановлено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи):

організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей;

ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків;

ведуть облік отримувачів соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей шляхом формування на кожну особу персональної облікової картки згідно з формою "1 - допомога", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків або реквізити паспорта громадянина України, документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, а також особу, яку визнано в Україні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги;

надають консультації пільговикам, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Відповідно до пункту 4 Положення № 117, уповноважені органи з дотриманням вимог Законів України «Про інформацію» і «Про захист персональних даних» мають право: отримувати від пільговиків документи, що підтверджують їх право на пільги; проводити перевірку достовірності поданих документів; отримувати відомості від пільговиків, а також від державних органів, де перебувають на обліку пільговики, підприємств та організацій, що надають послуги, житлово-експлуатаційних організацій та державних органів реєстрації актів цивільного стану, зокрема про осіб, які померли, на паперових та електронних носіях в установленому форматі з питань, пов`язаних з формуванням та веденням Реєстру; використовувати під час наповнення Реєстру інформацію з інших баз даних щодо персоніфікованого обліку осіб, які мають право на пільги; надавати інформацію, яка міститься в Реєстрі, підприємствам та організаціям, що надають послуги, на запити та в межах їх компетенції, а також органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування з метою надання пільг, передбачених законодавчими актами, пільговикам.

Як передбачено пунктом 7 Положення № 117 У разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик або його законний представник повинен повідомити його про це письмово. У разі зміни місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та стає на облік за новим місцем проживання. Уповноважені органи за попереднім місцем проживання пільговика закривають його персональну облікову картку та видають пільговику довідку про зняття з обліку, а за новим місцем проживання відкривають нову облікову картку з дати реєстрації пільговика.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу припинено надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки за інформацією Центру надання адміністративних послуг він знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Як слідує з витягу з протоколу № 5 від 20 березня 2019 року засідання комісії з розгляду заяв громадян щодо призначення житлових субсидій, державних соціальних допомог та пільг на житлово-комунальні послуги, ОСОБА_1 відмовлено у дозволі на отримання пільги за фактичним місцем проживанню з 16 серпня 2016 року по 18 березня 2019 року (а.с. 12).

07 серпня 2019 року позивачу повторно відмовлено на отримання пільги за фактичним місці проживанню з 16 серпня 2016 року по 18 березня 2019 року, оскільки пільговик письмово не повідомив управління соціального захисту населення про зміну місця реєстрації, як це передбачено законодавством (а.с. 13).

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що оскільки позивачем не було повідомлено письмово УПСЗН про зміну місця свого проживання, то відповідачем правомірно припинено нарахування пільг на житлово-комунальні послуги.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач у серпні 2016 року змінив реєстрацію свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 та з 01 жовтня 2016 року отримує надбавку за проживання в гірській місцевості відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Окрім того, відповідно до інформації старостату с. Кальна Витвицької сільської ради об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_1 видано посвідчення серії 2Б НОМЕР_1 громадянина, який проживає, працює (навчається) на території гірського населеного пункту (а.с. 74).

Також апеляційний суд враховує доводи скаржника щодо спростування тверджень позивача про неповідомлення УПСЗН про зміну реєстрації свого місця проживання у зв`язку із станом здоров`я дружини, яка потребувала догляду, та доглядом за господарством, оскільки відповідно до інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 неодноразово виїжджав за межі України, залишаючи дружину та господарство без свого догляду.

Частиною 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків, викладених у його судовому рішенні, таким обставинам. Відтак, апеляційну скаргу УПСЗН слід задовольнити, скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 300/1865/19 скасувати та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді І. М. Обрізко
Я. С. Попко