Справа № 460/417/20
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
11 лютого 2020 року м. Рівне №460/417/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринець Д.Є., після одержання позовної заяви
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністратвиго суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо невиконання починаючи з 17.05.2018 постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2011 року у справі № 2-а-9/11 згідно якої зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Костонільському районі Рівненської області провести перерахунок та виплату пенсії мені, як учаснику ліквідації наслідків аварії' на ЧАЕС категорії 1, інваліду другої групи, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком визначену у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум за період з 28 грудня 2009 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вчинити дії, спрямовані на подальше виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2011 року у справі № 2-а-9/11 згідно якої зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області провести перерахунок та виплату пенсії мені, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, інваліду другої групи, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком визначену у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум за період з 28 грудня 2009 року.
За наслідками розгляду матеріалів адміністративного позову судом встановлено наступне.
У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебувала на розгляді адміністративна справа № 2-а-9/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та спонукання доо виплати пенсії.
Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 21 січня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково, а саме: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Костопільському районі Рівненської області щодо ненарахування та невплати ОСОБА_1 пенсії та щомісячної додаткової пенсії відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інваліду другої групи, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслдок Чорнобильської катастрофи і ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду здоров`ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум за період з 28 грудня 2009 року по 9 грудня 2010 року; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Вказана вище постанова була оскаржена Управлінням Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області в апеляційному порядку.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2011 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області задоволено частково. Постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 21.01.2011 змінено, виключено із резолютивної частини постанови суду слова "і ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та "по 09 грудня 2010 року". В іншій частини поснову залишено без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції в касаційному порядку оскаржена не була, а тому вона та, відповідно, постанова Костопільського районного суду Рівненської області від 21 січня 2011 року у справі №2-а-9/11 набрали законної сили.

В листопаді 2019 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою щодо невиконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2011 у справі №2-а-9/11.

Проте, листом від 13.01.2020 за №К-4939/07.1-159 відповідач повідомив, що постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2011 у справі №2-а-9/11 виконання в межах покладених зобов`язань.

Позивач не погоджується з такою бездіяльністю органів Пенсійного фонду України та вважає її протиправною.

В даному випадку, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

За приписами статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів адміністративного позову слідує, що предметом спору є протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2011 у справі №2-а-9/11, яка набрала законної сили.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За визначенням наведеним у статті 4 КАС України, адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

У свою чергу, суд - це суддя адміністративного суду, який розглядає і вирішує адміністративну справу одноособово, колегія суддів, інший визначений цим Кодексом склад адміністративного суду.

З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку, визначеному статтею 383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Разом з тим, форма звернення позивача до суду не відповідає вимогам до заяви відповідно до ст. 383 КАС України.

Водночас, суд звертає увагу, шо в межах позовного провадження за правилами адміністративного судочинства суд не може зобов`язувати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення, постановлене в іншій адміністратвиній справі шляхом ухвалення нового судового рішення з цього приводу.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України врегульовано, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо невиконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2011 у справі №2-а-9/11 та зобов`язання останнього вчинити дії спрямовані на подальше виконання вказаного рішення мають вирішуватися в межах адміністративної справи №568/670/15-а, в порядку передбаченому статтею 383 КАС України, і не може розглядатися в іншому (новому) позовному провадженні.

Вимоги до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду встановлені частиною другою статті 383 КАС України.

За наведних обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає поверненню останьому.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій, - повернути позивачу разом з доданими до нього документами.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Махаринець Д.Є.