Справа № 440/5203/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/5203/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 39 від 09 вересня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" згідно заяви від 23 липня 2019 року;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 15 серпня 1983 року по 01 листопада 1983 року, з 13 лютого 1985 року по 31 березня 1989 року, з 01 квітня 1989 року по 28 грудня 1996 року на підприємстві Полтавський електромеханічний завод, а також період роботи позивача з 03 січня 1997 року по 01 листопада 1999 року на Виробничому об`єднанні "Таксомоторсервіс" відповідно до записів у трудовій книжці

зобов`язати відповідача призначити, перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23 липня 2019 року та виплатити недоодержані суми пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно відмовив йому в призначені пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки надані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області документи належним чином підтверджують спірні періоди позивача на роботах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах; при цьому, стаж ОСОБА_1 на зазначених роботах є достатнім для призначення пенсії за віком.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

30 січня 2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позов, у якому представник відповідача просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на правомірність спірного рішення. Зазначав про недостатність у позивача належним чином підтвердженого пільгового стажу роботи /а.с. 64-66/.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 26 квітня 2019 року досяг 55 річного віку, що підтверджується відомостями його паспорта /а.с. 15-16/.

23 липня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 72-73/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 39 від 09 вересня 2019 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з недостатністю у ОСОБА_1 пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Разом із цим відповідач зазначив, що періоди роботи з 15 серпня 1983 року по 01 листопада 1983 року, з 13 лютого 1985 року по 31 березня 1989 року, з 01 квітня 1989 року по 28 грудня 1996 року, з 03 січня 1997 року по 01 листопада 1999 року не зараховані органом Пенсійного фонду до спеціального трудового стажу ОСОБА_1 /а.с. 69-70/.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач оскаржив останнє до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З матеріалів справи судом встановлено, що станом на час звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії на віком на пільгових умовах позивач досяг 55 річного віку та здобув загальний страховий стаж не менше 30 років.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 червня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі за текстом - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 19 серпня 1983 року /а.с. 17-18/ судом встановлено, що ОСОБА_1 :

з 15 серпня 1983 року по 01 листопада 1983 року працював в ремонтно-механічному цеха 43 Полтавського електромеханічного заводу електрогазозварником ручного зварювання ІІІ розряду,

з 13 лютого 1985 року по 31 березня 1989 року працював в ремонтно-механічному цеха 43 Полтавського електромеханічного заводу електрогазозварником ІІІ розряду,

01 квітня 1989 року по 28 грудня 1996 року працював електрогазозварником ручного зварювання ІІІ-IV розрядів цеха 43 Полтавського електромеханічного заводу;

з 03 січня 1997 року по 01 листопада 1999 року працював газоелектрозварником IV-V розрядів ВО "Таксомоторсервіс".

Згідно Списків № 2, що діяли в спірні періоди роботи позивача, посади електрогазозварника та газоелектрозварника належали до посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, записами у трудовій книжці підтверджується стаж роботи позивача на роботах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, понад 12 років 6 місяців.

Наявність у ОСОБА_1 страхового стажу не менше 30 років відповідачем не заперечується.

Вищевказані обставини свідчать про наявність, передбачених пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", умов для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Посилання відповідача на те, що позивач не працював упродовж спірних періодів повний робочий день на роботах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах відхиляються судом як непідтверджені жодними доказами.

Посилання відповідача на те, що довідка АТ "Лтава" про періоди роботи ОСОБА_1 на Полтавському електромеханічному заводі № 99 від 14 січня 1997 року не відповідає вимогам Додатку 5 Порядку № 637, оскільки не містить зазначення характеру виконуваних робіт, номеру постанови про затвердження списків № 2, а також даних про первинні документи на підставі яких вона видана є безпідставними, оскільки стаж роботи позивача на Полтавському електромеханічному заводі на посадах, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (за Списком № 2), належним чином підтверджений записами його трудової книжки.

Слід зауважити, що в обґрунтування правомірності відмови у зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 з 03 січня 1997 року по 01 листопада 1999 року на посаді газоелектрозварника ВО "Таксомоторсервіс" до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (за Списком № 2), відповідач посилається на рішення Комісії при головному управлінні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 118 від 30 серпня 2019 року, яким позивачу відмовлено у зарахуванні періоду його роботи на посаді газоелектрозварника ВО "Таксомоторсервіс" з 03 січня 1997 року по 01 листопада 1999 року.

Суд не погоджується з обґрунтованістю таких доводів, наголошуючи, що зазначений період роботи позивача належним чином підтверджений записами його трудової книжки, а відтак, має бути включений до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Поряд із цим, суд вважає, що чинний статус рішення Комісії при головному управлінні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 118 від 30 серпня 2019 року є таким, що порушує права та законні інтереси позивача, а тому метою ефективного, всебічного та повного захисту порушених прав позивача судом визнано за можливе скористатись правом, наданим частиною другою статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, та вийти за межі позовних вимог, скасувавши рішення Комісії при головному управлінні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 118 від 30 серпня 2019 року.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає достатніми підстави для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 39 від 09 вересня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 15 серпня 1983 року по 01 листопада 1983 року, з 13 лютого 1985 року по 31 березня 1989 року, з 01 квітня 1989 року по 28 грудня 1996 року на підприємстві Полтавський електромеханічний завод, а також період роботи позивача з 03 січня 1997 року по 01 листопада 1999 року на ВО "Таксомоторсервіс".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити, перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23 липня 2019 року, суд виходить з такого.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення

Адміністративний суд, приймаючи рішення стосовно заявлених позовних вимог, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень в межах розгляду відповідної адміністративної справи. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення; при цьому суд не вправі перебирати на себе функції відповідного органу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняття рішення про зобов`язання відповідача призначити, перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23 липня 2019 року віднесено до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.

Так само, не підлягає задоволенню позовна вимога зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 недоотримані ним суми пенсії з огляду на таке.

Предметом цього спору є правомірність підстав та відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в призначенні позивачу пенсії, а відтак, станом на дату розгляду справи судом, питання про її призначення, нарахування та виплату органом Пенсійного фонду України не вирішено.

Відтак, позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити позивачу недоотримані ним суми пенсії, задоволенню не підлягає з огляду на її передчасність.

За викладених обставин адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 39 від 09 вересня 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при головному управлінні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 118 від 30 серпня 2019 року про відмову в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) зарахувати до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) періоди роботи з 15 серпня 1983 року по 01 листопада 1983 року, з 13 лютого 1985 року по 31 березня 1989 року, з 01 квітня 1989 року по 28 грудня 1996 року на підприємстві Полтавський електромеханічний завод, а також період з 03 січня 1997 року по 01 листопада 1999 року на підприємстві Виробниче об`єднання "Таксомоторсервіс".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 23 липня 2019 року

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова