Справа № 824/822/19-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 р. м. Чернівці справа № 824/822/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства ДП СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" до Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування постанов.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Карпатський держспецлісгосп" (далі - позивач, ДП СЛАП "Карпатський Держспецлісгосп") звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС/182 від 30.05.2019 р.

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ЗБ-2ФС/183 від 30.05.2019 р.

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ІТ-ЗФС/184 від 30.05.2019 р.

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказував, що оскаржувані постанови є незаконними, адже вони ґрунтуються на помилкових висновках відповідача про те, що цивільно-правові угоди, укладені між позивачем та фізичними особами, містять ознаки трудового договору.

Позивач зазначає, що предметом укладених договорів цивільно-правового характеру на підприємстві був кінцевий результат роботи - виконана робота. Працівник, який погоджувався виконувати роботу чи надавати послугу згідно з умовами цивільно-правового договору, самостійно організовував процес роботи, її виконання та забезпечував результат.

Підприємством укладалися цивільно-правові договори на конкретно визначений термін. У разі закінчення визначеного терміну та досягнення мети договір вважався виконаним і його дія припинялася.

Колективним договором між адміністрацією та профспілковим комітетом підприємства на 2017-2019 рр. передбачено при необхідності укладання з фізичними особами цивільно-правових договорів на виконання робіт (надання послуг) по домовленості. На виконавців за цивільно-правовими договорами соціальні та трудові гарантії не поширювалися. Працюючи за цивільно-правовими договорами фізична особа була проінформована про те, що вона втрачає право на відпустку, встановлені трудовим законодавством гарантії в оплаті праці, пільги, компенсації, тощо.

Фізичні особи, з якими було укладено договори цивільно-правового характеру, не підпадали під дію колективного договору підприємства. Пунктом 3.1 колективного договору передбачено, що положення договору поширюється тільки на всіх найманих працівників підприємства.

Позивач також вказав, що при укладанні договорів цивільно-правового характеру з ОСОБА_1 на виконання лісокультурних, лісогосподарських та інших робіт в Ялівецькому лісництві; з ОСОБА_2 на виконання лісокультурних, лісогосподарських та інших робіт в Ялівецькому лісництві; з ОСОБА_3 на надання послуг по лісокультурним та лісогосподарським роботам в Карпатському лісництві; з ОСОБА_4 на виконання лісокультурних та лісогосподарських робіт в Шурдинському лісництві; з ОСОБА_5 на надання послуг по прибиранню в приміщенні АТП та інших послуг; з ОСОБА_6 на виконання різноробочих робіт в Шурдинському лісництві; з ОСОБА_7 на надання послуг по прибиранню адміністративного приміщення Шурдинського лісництва, підприємство керувалося виключно діючими положеннями Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач вказує, що в приписі, який складено 17.05.2019 р., відповідач зобов`язує усунути порушення відповідно до п. 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. №295, яка з 14.05.2019 р. визнана нечинною. При цьому, позивач, стверджує, що посадові особи відповідача при проведенні перевірки та винесені оскаржуваних постанов не взяли до уваги того факту, що згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва по справі №826/891/17 від 14.05.2019 р. було визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. №295, згідно правил якої проводилася перевірка лісгоспу й виносилися оскаржувані постанови про накладення штрафів на ДП "СЛАП "Карпатський держспецлісгосп".

Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач діяв у спосіб, не передбачений Конституцією та законами України, а, отже, оскаржувані постанови є незаконними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.08.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Управління Держпраці у Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказувало, що на момент інспекційного відвідування Порядок № 295 був чинним, інспекційне відвідування закінчено 10.05.2019 р. до винесення постанови Шостим апеляційним адміністративним судом 14.05.2019 р., до того ж рішення першої інстанції залишило Порядок №295 чинним. Притягнення суб`єкта господарювання до фінансової санкції відбувалося на основі чинної постанови Кабінету Міністрів України № 509 та Кодексу законів про працю України.

Крім того, відповідач зазначає, що за поданими до перевірки документами встановлено на підприємстві випадки виконання фізичними особами трудових робіт, які мали систематичний характер, не за трудовими договорами, а за угодами цивільно-правового характеру про надання послуг (виконання робіт), укладеними між ДП СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" в особі директора Бурака В.Т ., як "Замовника", з одного боку, та з громадянами, "Виконавцями", з другого боку, зокрема: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Предметом вищезазначених угод на виконання робіт, є процес праці, а не її кінцевий результат, виконавці робіт повинні виконувати систематично певні трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду робіт у встановлений строк. При цьому, в укладених угодах не визначено обсяг виконаної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги). В самих угодах ніде не зазначається, який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не визначено перелік завдань роботи, її обсяги. За п. 1.2 угод обумовлено, що робота має відповідати вимогам, які висуваються до даних робіт. Угоди, укладені з вищезазначеними особами мають ознаки трудового договору.

В угодах з фізичними особами зафіксовано, що оплата здійснюється згідно актів виконаних робіт до 30-го числа коленого місяця. Це свідчить про систематичність та періодичність виплати винагороди, що має ознаки трудового договору.

Відповідач також вказував, що відповідно до п. 4.2 зазначених вище угод виконавці несуть повну відповідальність за збереження техніки та товаро-матеріальних цінностей замовника, які використовуються для виконання робіт. Однак, відповідно до вимог розділу IX Кодексу законів про працю України за заподіяну роботодавцеві шкоду працівника можна притягнути до матеріальної відповідальності, що вказує на ознаки трудових відносин.

Крім того, в порушення вимог ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України працівники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідач також зазначає, що доказів, які б заперечили вказані обставини, окрім посилання на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду та норми Цивільного кодексу України, позивачем не надано.

З огляду на наведене, відповідач стверджує, що оскаржувані постанови відповідають чинному законодавству, є правомірними і не підлягають скасуванню, а тому позовні вимоги є безпідставними та не мають достатніх доказів.

У зв`язку з цим, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач скористався правом передбаченим ст. 163 КАС України та подав до суду відповідь на відзив.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду 18.09.2019 р. клопотання сторін про надання їм часу для примирення строком на два місяці та зупинення провадження у справі № 824/822/19-а задоволено. Зупинено провадження по адміністративній справі №824/822/19-а до закінчення строку, про який сторони заявили у клопотаннях.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання, задоволено заяви учасників справи, закрито підготовче провадження та у той самий день розпочато розгляду справи по суті.

У вступному слові представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити адміністративний позов з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в вступному слові заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Після виступу сторін із вступним словом, учасниками справи подано до суду заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Карпатський Держспецлісгосп», скорочене найменування ДП «СЛАП «Карпатський Держспецлісгосп» (вулиця Українська, 216, селище міського типу Путила, Путильський район, Чернівецька область, ) зареєстроване як юридична особа 27.04.2001 р. (Т. 1 а.с. 22, Т. 2 а.с. 60 - 63).

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює наступні види діяльності: 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; 02.20 Лісозаготівлі (основний); 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

28.02.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області направило на адресу відповідача лист за вих. № 6828/03 "Щодо результатів моніторингу відомостей з реєстру застрахованих осіб за критеріями показників", в якому надано інформацію щодо застрахованих осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами у одного страхувальника більше року, станом на 01.01.2019 р.

Крім того, у листі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просило забезпечити здійснення контрольних заходів, спрямованих на легалізацію заробітної плати та зайнятості населення в області, та інформування про вжиті заходи до роботодавців, зазначених у додатку (Т. 1 а.с. 148).

До вказаного листа додано інформацію щодо застрахованих осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами у одного страхувальника більше року станом на 01.01.2019 р. Зокрема, серед зазначених суб`єктів вказано позивача, кількість застрахованих осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами у одного страхувальника більше року - 7 (Т. 1 а.с. 148 на звороті).

18.04.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області направило на адресу відповідача лист за вих. № 12965/03 "Щодо результатів моніторингу відомостей з реєстру застрахованих осіб за критеріями показників", в якому надано інформацію щодо страхувальників, які у січні 2019 року нарахували заробітну плату нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати за основним місцем роботи крім тих, які у звітності заповнили ознаку "неповний робочий час'' та тих які розпочали та закінчили трудові відносини у звітному місяці.

Крім того, у листі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просило забезпечити здійснення перевірок на предмет дотримання ними законодавства про працю та інформувати про вжиті заходи (Т. 1 а.с. 147).

До вказаного листа додано інформацію щодо страхувальників, які у січні 2019 року нарахували заробітну плату нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати за основним місцем роботи крім тих, які у звітності заповнили ознаку "неповний робочий час'' та тих які розпочали та закінчили трудові відносини у звітному місяці. Зокрема, серед зазначених суб`єктів вказано позивача, кількість застрахованих осіб, заробітна плата яких менше мінімальної заробітної плати - 1 особа (Т. 1 а.с. 148 на звороті).

Враховуючи інформацію Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області наведену в листах від 18.04.2019 р. №12965/03 та від 28.02.2019 №6828/03, керуючись ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295, наказу Мінсоцполітики від 18.08.2017 №1338 "Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів", Положення про Управління Держпраці у Чернівецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 р. №84, Управління Держпраці в Чернівецькій області видало наказ № 226 від 03.05.2019 р., яким наказано головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Митрофан П.Т., в межах наданих повноважень здійснити інспекційне відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю, оплату праці, мінімальних гарантій оплаті праці оформлення трудових відносин у державному підприємстві "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Карпатський Держспецлісгосп" () вул. Українська, 216, смт. Путила Чернівецької області тривалістю 5 (п`ять) робочих днів у період з 06.05.2019 р. по 11.05.2019 р. (Т. 1 а.с. 145).

На підставі вказаного наказу, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Митрофан П.Т. видано направлення на проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 03.05.2019 р. №04-183 (Т. 1 а.с. 146).

Вказане направлення отримано директором ДП СЛАП "Карпатський Держспецлісгосп" Бураком В.Т., що підтверджується його підписом, проставленим у направленні.

Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Митрофан П.Т. у період з 06.05.2019 р. по 10.05.2019 р. проведено інспекційне відвідування державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Карпатський Держспецлісгосп" за результатами, якого складено акт інспекційного відвідування юридичної особи №ЧВ-1131/19/423/АВ від 10.05.2019 р. (Т. 1 а.с. 157-164).

Під час проведення інспекційного відвідування відповідачем виявлено наступні порушення:

- в порушення вимог ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України працівники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 ., ОСОБА_6, ОСОБА_7 . були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу;

- порушення постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення ДФС та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 р. №413, а саме: до початку роботи працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підприємством не подано повідомлення за встановленою формою про прийняття працівників на роботу;

- порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці", а саме: не вівся у встановленому порядку облік виконуваної роботи вищезазначеними працівниками; не велася типова форма П-5 "Табель обліку використання робочого часу", яка застосовується для обліку використання робочого часу всіх категорій працюючих, даних про відпрацьований час, розрахунку заробітної плати, тощо;

- ст. 16 Кодексу законів про працю України, а саме: за п. 28 Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом ДП "СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" на 2017-2019 р.р. встановлено наступне: "При необхідності укладати з фізичними особами цивільно-правові угоди за виконанні роботи, надані послуги по домовленості". Працюючи за цивільно-правовими угодами працівник втрачає право на відпустку, встановлені трудовим законодавством гарантії в оплаті праці, пільги, компенсації, тощо. Умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними;

- ч. ч. 1, 2 ст. 115 Кодексу законів про працю України, а саме: впродовж січня-квітня 2019 р. заробітна плата працівникам підприємства виплачувалася з порушенням встановлених колективним договором термінів виплати заробітної плати: аванс - не пізніше 20-го числа звітного місяця, остаточну виплату - не пізніше 7-го числа наступного місяця за звітним, не проводилась виплата заробітної плати за першу половину місяця. Заробітну плату працівників підприємства за березень 2019 р. виплачено за платіжними відомостями від 19.04.2019 р. №130 на суму 75293,07 грн, №132 на суму 435819,04 грн, №133 на суму 6409,32 грн, №150 на суму 78703,08 грн, за платіжними відомостями від 26.04.2019 р. №129 на суму 7817,91 грн, № 128 на суму 14635,55 грн, №127 на суму 3843,22 грн, № 137 на суму 36419,73 грн, №96 на суму 860,52 грн, №141 на суму 6853,97 грн, №140 на суму 93981,91 грн, №142 на суму 83484,34 грн, №134 на суму 5759,29 грн, №135 на суму 47752,90 грн, за платіжною відомістю №144 від 03.05.2019 р. на суму 90759,67 грн, а також перераховано на карткові рахунки працівників у філії АТ КБ "Приватбанк" за платіжними дорученнями №134941 від 08.04.2019 р. на суму 3681,42 грн, №134944 від 09.04.2019 р. на суму 197840,83 грн;

- ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, а саме: порушувався порядок розрахунків при звільненні працівників, не виплачувались в день звільнення належні їм від підприємства суми заробітної плати та розрахункових коштів, зокрема: ОСОБА_17 , звільненій з 24.01.2019 р. (наказ №8-к - від 24.01.2019 р.) виплату заробітної плати в сумі 3250 грн проведено по платіжній відомості №32 від 01.02.2019 р. та в сумі 92,73 грн - по платіжній відомості № 103 від 01.02.2019 р.; ОСОБА_18 , звільненому з 30.01.2019 р. (наказ №9-к - від 30.01.2019 р.) виплату заробітної плати в сумі 2752,76 грн виплачено по платіжній відомості №50 від 05.02.2019 р.; ОСОБА_19 , звільненому з 25.02.2019 року (наказ №17-к - 000000090 від 26.02.2019 р.) виплату належної заробітної плати в сумі 2246,03 грн. проведено по платіжній відомості № 109 від 05.03.2019 р. ОСОБА_20 , звільненому з 11.03.2019 р. (наказ №26- від 11.03.2019 р.) виплату належної заробітної плати в сумі 1987,49 грн проведено по платіжній відомості №150 від 19.04.2019 р. На день інспекційного відвідування 08.05.2019 р. не виплачено належні суми заробітної плати та розрахункових коштів звільненим працівникам: розрахункових коштів звільненим працівникам: ОСОБА_21 , звільненому з роботи з 01.04.2019 р. згідно наказу № 40-к - від 01.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 3946,29 грн; ОСОБА_22 , звільненому з роботи з 01.04.2019 р. згідно наказу № 41-к - від 01.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 9159,87 грн; ОСОБА_23 , звільненому з роботи з 05.04.2019 р. згідно наказу № 42-к - від 05.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 2297,22 грн; ОСОБА_24 , звільненому з роботи з 16.04.2019 р. згідно наказу № 46-к - від 16.04.2019 р. не виплачено належну йому сумі 2375,76 грн; ОСОБА_25 , звільненому з роботи з 16.04.2019 р. згідно наказу № 47-к - від 16.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 2340,37 грн; ОСОБА_26 , звільненому з роботи з 22.04.2019 р. згідно наказу № 51-к - від 22.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 2445,60 грн; ОСОБА_27 , звільненому з роботи з 29.04.2019 р. згідно наказу № 54-к - від 29.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 7253,47 грн; ОСОБА_28 , звільненому з роботи 29.04.2019 р. згідно наказу № 55-к - від 30.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 6617,55 грн; ОСОБА_29 , звільненому з роботи з 29.04.2019 р. згідно наказу № 56-к - від 30.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 6500,56 грн.

З матеріалів справи видно, що примірник акту отримав керівним позивача Буряк В.Т. 10.05.2019 р., що підтверджується його підписом в акті.

16.05.2019 р. позивачем на адресу головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області Митрофан П.Т. направлено заперечення до акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) від 10.05.2019 р. №ЧВ-1131/19/423/АВ (Т. 1 а.с. 43-44).

Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області Митрофан П.Т. у листі від 17.05.2019 р. за вих. №1526/0/04-2/19 зазначено, що вивчивши вказані позивачем заперечення прийнято рішення про відхилення даного заперечення (Т. 1 а.с. 153 - 154).

17.05.2019 р. головним державним інспектором Управління Держпраці у Чернівецькій області Митрофан П.Т. видано припис про усунення виявлених порушень №ЧВ-1131/19/423/АВ, яким зобов`язано позивача усунути виявлені під час інспекційного відвідування порушення (Т. 1 а.с. 149-150).

Від підписання вказаного припису директор ДП СЛАП "Карпатський Держспецлісгосп" Буряк В.Т. відмовився, про що зроблено відповідну відмітку головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Митрофан П.Т. (Т. 1 а.с. 150).

Крім того, у вказаному приписі зазначено, що один примірник припису направлено рекомендованим листом 20.05.2019 р. (Т. 1 а.с. 150).

17.05.2019 р. відповідачем винесено рішення № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ТД, № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ЗБ та № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ІП щодо розгляду справи про накладення штрафу (а.с. 118, 119, 120).

20.05.2019 р. відповідач направив листом за вх. № 1530/0/04-2/19 на адресу позивача повідомлення про розгляд справи за ст. 265 КЗпП України на 30.05.2019 р. о 10 год. 45 хв. (а.с. 121).

Згідно витягу з протоколу № 21 засідання з розгляду справи за ст. 265 КЗпП України, за результатами розгляду справи на позивача накладено штраф, в т.ч. передбачений абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у розмірі 876300,00 грн; передбачений абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у розмірі 12519,00 грн; передбачений абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у розмірі 4173,00 грн (Т. 2 а.с. 122).

На підставі висновків акта інспекційного відвідування від 10.05.2019 р. №ЧВ-1131/19/423/АВ, керуючись ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", ч. 3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509 та на підставі абз. 2, 3, 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, відповідачем винесено постанови про накладення штрафу уповноваженими особами:

- № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС/182 від 30.05.2019 р., якою за порушення ст. 24 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф в розмірі 876330,00 грн (Т. 1 а.с. 51-52);

- № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ЗБ-2ФС/183 від 30.05.2019 р., якою за порушення ст. ст. 115, 116 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф в сумі 12519,00 грн (Т. 1 а.с. 53);

- № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС/184 від 30.05.2019 р., якою за порушення ст. ст. 115, 116 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф в сумі 4173,00 грн (Т. 1 а.с. 54-55, Т. 2 а.с. 122).

31.05.2019 р. супровідним листом за вих.№1646/0/04-2/19 зазначені постанови направлено відповідачем на адресу директора ДП "СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" Бурака В.Т. (Т. 1 а.с. 83).

Вважаючи постанови про накладення штрафу протиправними, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, заслухавши покази свідків, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що цей Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування (ч. 2 ст. 259 КЗпП України).

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 р. № 96 (далі - Положення № 96, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Частиною 1 ст. 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 р. (далі - Порядок № 509, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 р. № 2694-ХІІ (далі - Закон №2694-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 р. №5067-VI (далі - Закон №5067-VI в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) роботодавцям забороняється, у т.ч.: застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За правилами п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, у т.ч.: при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 24 КЗпП України).

На виконання вимог ст. 24 КЗпП України, згідно порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 р. № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" на роботодавця покладено обов`язок повідомлення про прийняття працівника на роботу місцевий орган Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску.

Частиною 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 р. №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Дослідженням акту інспекційного відвідування № ЧВ-1131/19/423/АВ від 10.05.2019 р. встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування відповідачем виявлено, в тому числі порушення позивачем ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: працівники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

В акті інспекційного відвідування зафіксовано, що за поданими до перевірки документами встановлено на підприємстві випадки виконання фізичними особами трудових робіт, які мали систематичний характер, не за трудовими договорами, а за угодами цивільно-правового характеру про надання послуг (виконання робіт), укладеними між ДП СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" в особі директора Бурака В.Т ., як "Замовника", з одного боку, та з громадянами, "Виконавцями", з другого боку, зокрема:

- ОСОБА_1 , угода № 08 від 02.01.2018 р. на виконання наступних робіт: лісокультурні, лісогосподарські та інші роботи в Ялівецькому лісництві з оплатою за надані послуги згідно акту виконаних робіт, який підписується сторонами до 30-го числа кожного місяця, термін дії угоди до 31.12.2018 р.;

- ОСОБА_2 , угода № 08-А від 02.01.2018 р. на виконання наступних робіт: лісогосподарські та лісокультурні роботи в Ялівецькому лісництві з оплатою за надані послуги згідно акту виконаних робіт, який підписується сторонами до 30-го числа кожного місяця, термін дії угоди до 10.07.2018 р.;

- ОСОБА_3 , угода № 26 від 30.03.2018 р. з терміном дії до 30.06.2018 р., угода № 90 від 26.07.2018 р. з терміном дії до 31.12.2018 р. на виконання наступних робіт: надання послуг по лісокультурним та лісогосподарським роботам в Карпатському лісництві з оплатою за надані послуги згідно акту виконаних робіт, який підписується сторонами до 30-го числа щомісячно;

- ОСОБА_4 , угода № 04-А від 01.01.2018 р. з терміном дії до 10.07.2018 р. на виконання наступних робіт: лісогосподарські та лісокультурні роботи в Шурденському лісництві з оплатою за надані послуги згідно акту виконаних робіт, які підписуються сторонами щомісячно до 30-го числа;

- ОСОБА_5 , угода № 03 від 01.01.2018 р. на виконання наступних робіт: послуги по прибиранню в АТП лісгоспу с. Сергії, підігрів води та опалювання печей в АТП в зимовий період, підноска дров з оплатою за надані послуги в розмірі 19,34 грн за одну годину, роботи приймаються замовником згідно актів виконаних робіт помісячно до 30-го числа кожного місяця, термін дії угоди до 31.12.2018 р.;

- ОСОБА_6 , угода № 5 від 02.01.2018 р. на виконання наступних робіт: різноробочим Шурденського лісництва з оплатою за виконані роботи в сумі 2500 грн, на місяць згідно акту виконаних робіт, який підписується сторонами до 30-го числа, термін дії угоди до 31.12.2018 р.;

- ОСОБА_7 , угода № 09 від 02.01.2018 р. на виконання наступних робіт: послуги по прибиранню адміністративного приміщення Шурдинського лісництва з оплатою за надані послуги в розмірі 1300 грн щомісячно, термін дії угоди до 31.12.2018 р.

Відповідачем в акті інспекційного відвідування зроблено висновок, що предметом вищезазначених угод на виконання робіт, є процес праці, а не її кінцевий результат, виконавці робіт повинні виконувати систематично певні трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду робіт у встановлений строк. При цьому, в укладених угодах не визначено обсяг виконаної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги). В самих угодах ніде не зазначається, який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не визначено перелік завдань роботи, її обсяги. За п. 1.2 Угод обумовлено, що робота має відповідати вимогам, які висуваються до даних робіт. Угоди, укладені з вищезазначеними особами мають ознаки трудового договору.

В угодах з фізичними особами зафіксовано, що оплата здійснюється згідно актів виконаних робіт до 30-го числа кожного місяця. Це свідчить про систематичність та періодичність виплати винагороди, що має ознаки трудового договору.

В акті інспекційного відвідування також зазначено, що відповідно до п.4.2 зазначених вище Угод виконавці несуть повну відповідальність за збереження техніки та товаро-матеріальних цінностей замовника, які використовуються для виконання робіт. Однак, відповідно до вимог розділу IX КЗпП України за заподіяну роботодавцеві шкоду працівника можна притягнути до матеріальної відповідальності, що вказує на ознаки трудових відносин. За додатком 10 Галузевої угоди між Державним агентством лісових ресурсів України і Профспілкою працівників лісового господарства України на 2016-2020 рр. встановлено перелік діючих збірників норм виробітку, часу, обслуговування, які пропонуються для застосування та класифікаторів професій і випусків ДКХП для обов`язкового застосування на лісокультурних та лісогосподарських роботах. За виконані роботи за актами приймання-передачі робіт та послуг визначались суми вартості робіт. Згідно актів приймання-передачі виконаних робіт та послуг ОСОБА_4 нараховано у лютому 2018 р. за відпрацьовані 81 л/год по 12,11 грн в сумі 980,91 грн, у березні 2018 р., за відпрацьовані 81 л/год по 11,60 грн в сумі 939,60грн, у квітні 2018 р. за відпрацьовані 79 л/год по 12,19 грн в сумі 963,01 грн, у травні 2018 р. за відпрацьовані 78 л/год по 12,19 грн в сумі 950,82 грн, у липні за виконані роботи нараховано 901,58 грн За актами приймання-передачі виконаних робіт та послуг у січні, лютому, березні, квітні, травні 2018 р. ОСОБА_5 за прибирання та отоплення приміщення АТП нараховано заробітну плату щомісячно по 1934 грн, а саме: 19,34 грн за одну годину за відпрацьовані в кожному місяці по 100 годин.

Всі нарахування за виконані роботи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та відрахування з доходів ПДФО, військового збору проводились помісячно за розрахунковими відомостями нарахування заробітної плати всім працівникам підприємства та в бухгалтерському обліку відображалися в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 661, належні до виплати суми виплачувались вищезазначеним виконавцям робіт по відомостях на виплату готівки за кореспондуючим рахунком № 661.

Беручи до уваги наведене, відповідач прийшов до висновку, що в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

На підставі вказаного висновку, відповідачем винесено оскаржувану постанову від 30.05.2019 р. № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС/182, якою на позивача накладено штраф у розмірі 876330,00 грн.

Суд вважає помилковим твердження відповідача про підтвердження актом інспекційного відвідування № ЧВ-1131/19/423/АВ від 10.05.2019 р. факту використання позивачем праці найманих працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без оформлення трудових договорів, оскільки висновки, зафіксовані в акті інспекційного відвідування, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджують факт використання зазначеними вище особами трудових функцій на користь позивача, виходячи з наступного.

Стосовно виконання трудових функцій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд зазначає наступне.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).

Згідно із ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до ч. 1 та 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З наведених норм видно, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт, а саме індивідуально визначені роботи.

Предметом цивільно-правового договору є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

Цивільно-правові договори застосовуються, як правило для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, шляхом відокремлення фронту робіт і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється. Тобто, він застосовується для реалізації визначених, найчастіше разових робіт. Після закінчення робіт складається акт виконаних робіт, який повинен бути оплачений.

Отже, саме виконання працівником конкретної функції нерозривно пов`язане із підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядкові, чим і відокремлює трудовий договір від цивільно-правових договорів, предметом яких є лише визначений результат праці, виконання індивідуального трудового завдання (замовлення, доручення), здійснюваного без підпорядкування виконавця роботи внутрішньому трудовому розпорядкові на підприємстві, в організації чи установі власника.

Пунктом 28 Розділу IV Колективного договору між дирекцією та профспілковим комітетом ДП "СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" на 2017-2019 рр., схваленого загальними зборами уповноважених представників трудових колективів виробничих підрозділів ДП "СЛАП Карпатський держспецлісгосп" 14.03.2017 р. та зареєстрованого управлінням соціального захисту населення за №25 від 20.03.2017 р. передбачається можливість при необхідності укладати з фізичними особами цивільно-правові угоди за виконані роботи, надані послуги по домовленості (Т. 1 а.с. 84-113).

Дослідженням договорів (угод), укладених між ДП СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" (далі - Замовник) та фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (далі - Виконавці) про надання послуг (виконання робіт) № 08 від 02.01.2018 р., №08-А від 02.01.2018 р., №26 від 30.03.2018 р., №04-А від 01.01.2018 р., встановлено, що:

- предметами вказаних договорів є наступне: замовник в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, доручає Виконавцям, а Виконавці беруть на себе зобов`язання самостійно, на свій ризик виконати наступні роботи: лісокультурні, лісогосподарські роботи в Ялівецькому, Карпатському, Шурдинському лісництвах з оплатою за надані послуги, згідно Акту виконаних робіт. Акти виконаних робіт сторони підписують до 30 числа кожного місяця (п. 1.1. договорів);

- відповідно до п. 1.2 договорів робота має відповідати вимогам, які висувають до даних робіт та приймаються замовником, шляхом складання актів виконаних робіт;

- пунктом 1.3 договорів встановлено, що Виконавці самостійно організовують виконання роботи, не підлягають під дію правил внутрішнього розпорядку з дотриманням норм охорони праці, санітарних норм та техніки безпеки;

- пунктом 1.6 договорів встановлено, що ці договори не носять характеру трудового договору і на них, відповідно, не поширюється дія норм чинного в Україні трудового законодавства;

- розділом 2 договорів (п. 2.1. - 2.2. договорів) передбачено розмір і порядок оплати. Так, за виконані роботи (надані послуги) Замовник проводить розрахунок з Виконавцями готівкою або по перерахунку згідно домовленості на підставі актів виконаних робіт (нарядів). Замовник (податковий агент) утримує з Виконавців та перераховує до бюджету податок на доходи фізичних осіб;

- розділом 4 договорів (п. 4.1.-4.2. договорів) передбачено додаткові умови. Так, при виконанні робіт згідно цих договорів, Виконавці в повній мірі несуть відповідальність за дотримання правил техніки безпеки, дотримання норм та правил пожежної безпеки та дотримання інших норм і правил встановлених чинним законодавством України. Виконавці несуть повну відповідальність за збереження техніки та товаро-матеріальних цінностей Замовника, які використовуються для виконання робіт;

- пунктом 5.1. розділу 5 договорів передбачено, що ці договори набувають чинності з моменту їх підписання і діють до: № 08 від 02.01.2018 р. - до 31.12.2018 р.; №08-А від 02.01.2018 р. - до 10.07.2018 р.; №26 від 30.03.2018 р. - до 10.07.2018 р.; №04-А від 01.01.2018 р. - до 10.07.2018 р. (Т. 1 а.с. 114, 115, 116, 117, 165, 167, 169 на звороті, 171).

Дослідженням договору, укладеного між ДП СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" (далі - Замовник) та фізичною особою ОСОБА_5 (далі - Виконавець) про надання послуг (виконання робіт) №03 від 01.01.2018 р. встановлено, що:

- предметом вказаного договору є наступне: замовник в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, доручає Виконавцю, а Виконавець бере на себе зобов`язання самостійно, на свій ризик виконати наступні роботи: послуги по прибиранню в АТП лісгоспу с. Сергії, підігрів води та опалювання печей в АТП у зимовий період, підноска дров з оплатою за надані послуги в розмірі 19,34 грн за одну годину (п. 1.1. договору);

- відповідно до п. 1.2 договору робота має відповідати вимогам, які висувають до даних робіт та приймаються замовником, шляхом складання актів виконаних робіт;

- пунктом 1.3 договору встановлено, що Виконавець самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку з дотриманням норм охорони праці, санітарних норм та техніки безпеки;

- пунктом 1.6 договору встановлено, що цей договір не носить характеру трудового договору і на нього, відповідно, не поширюється дія норм чинного в Україні трудового законодавства;

- розділом 2 договору (п. 2.1. - 2.2. договору) передбачено розмір і порядок оплати. Так, за виконані роботи (надані послуги) Замовник проводить розрахунок з Виконавцем готівкою або по перерахунку згідно домовленості на підставі актів виконаних робіт (нарядів). Замовник (податковий агент) утримує з Виконавця та перераховує до бюджету податок на доходи фізичних осіб;

- розділом 4 договору (п. 4.1. - 4.2. договору) передбачено додаткові умови. Так, при виконанні робіт згідно цього договору, Виконавець в повній мірі несе відповідальність за дотримання правил техніки безпеки, дотримання норм та правил пожежної безпеки та дотримання інших норм і правил встановлених чинним законодавством України. Виконавець несе повну відповідальність за збереження техніки та товаро-матеріальних цінностей Замовника, які використовуються для виконання робіт;

- пунктом 5.1. розділу 5 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 р. (Т. 1 а.с. 118, 174).

Дослідженням договору, укладеного між ДП СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" (далі - Замовник) та фізичною особою ОСОБА_6 (далі - Виконавець) про надання послуг (виконання робіт) №5 від 02.01.2018 р. встановлено, що:

- предметом вказаного договору є наступне: замовник в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, доручає Виконавцю, а Виконавець бере на себе зобов`язання самостійно, на свій ризик виконати роботи (п. 1.1. договору);

- відповідно до п. 1.2 договору робота має відповідати вимогам, які висувають до даних робіт різноробочим Шурдинського лісництва. Акти виконаних робіт підписуються сторонами до 30 числа;

- пунктом 1.3 договору встановлено, що Виконавець самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку з дотриманням норм охорони праці, санітарних норм та техніки безпеки;

- пунктом 1.6 договорів встановлено, що цей договір не носить характеру трудового договору і на нього, відповідно, не поширюється дія норм чинного в Україні трудового законодавства;

- пунктом 2.1. договору передбачено, що за виконані роботи (надані послуги) Замовник проводить розрахунок з Виконавцем готівкою або по перерахунку в сумі 2500 грн за місяць, на підставі актів виконаних робіт;

- розділом 4 договору (п. 4.1. - 4.2. договорів) передбачено додаткові умови. Так, при виконанні робіт згідно цього договору, виконавець в повній мірі несе відповідальність за дотримання правил техніки безпеки, дотримання норм та правил пожежної безпеки та дотримання інших норм і правил встановлених чинним законодавством України. Виконавець несе повну відповідальність за збереження техніки та товаро-матеріальних цінностей Замовника, які використовуються для виконання робіт;

- пунктом 5.1. розділу 5 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з 02.01.2018 р. до 31.12.2018 р. (Т. 1 а.с. 119, 177).

Дослідженням договору, укладеного між ДП СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" (далі - Замовник) та фізичною особою ОСОБА_7 (далі - Виконавець) про надання послуг (виконання робіт) № 09 від 02.01.2018 р. встановлено, що:

- предметом вказаного договору є наступне: замовник в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, доручає Виконавцю, а Виконавець бере на себе зобов`язання самостійно, на свій ризик виконати наступні роботи: послуги по прибиранню адміністративного приміщення Шурдинського лісництва з оплатою за надані послуги у розмірі 1300 грн щомісячно й прийняття роботи, згідно Актів виконаних робіт (п. 1.1. договору);

- відповідно до п. 1.2 договору робота має відповідати вимогам, які висувають до даних робіт та приймаються замовником, шляхом складання актів виконаних робіт;

- пунктом 1.3 договору встановлено, що Виконавець самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку з дотриманням норм охорони праці, санітарних норм та техніки безпеки;

- пунктом 1.6 договору встановлено, що цей договір не носить характеру трудового договору і на нього, відповідно, не поширюється дія норм чинного в Україні трудового законодавства;

- розділом 2 договору (п. 2.1. - 2.2. договору) передбачено розмір і порядок оплати. Так, за виконані роботи (надані послуги) Замовник проводить розрахунок з Виконавцем готівкою або по перерахунку згідно домовленості на підставі актів виконаних робіт (нарядів). Замовник (податковий агент) утримує з Виконавця та перераховує до бюджету податок на доходи фізичних осіб;

- розділом 4 договору (п. 4.1. - 4.2. договору) передбачено додаткові умови. Так, при виконанні робіт згідно цих договорів, Виконавець в повній мірі несе відповідальність за дотримання правил техніки безпеки, дотримання норм та правил пожежної безпеки та дотримання інших норм і правил встановлених чинним законодавством України. Виконавець несе повну відповідальність за збереження техніки та товаро-матеріальних цінностей Замовника, які використовуються для виконання робіт;

- пунктом 5.1. розділу 5 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 р. (Т. 1 а.с. 120, 178).

Таким чином, укладені позивачем правочини (цивільно-правові договори) із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом, такі договори не визнані недійсними судом та на час перевірки не були розірвані. Суд також зауважує, що даних та доказів, про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважають свої права порушеними внаслідок укладення цивільно-правових договорів чи оспорюють їх, у справі немає.

Отже, у даному випадку, за наявності цивільно-правових відносин, що підтверджено доказами, у позивача не виникало обов`язку щодо укладення трудових договорів із вказаними особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що викладені у цивільно-правових угодах умови, не мають ознак, які притаманні трудовим відносинам.

На переконання суду, за своїм змістом вказані угоди є цивільно-правовими, а висновки відповідача про наявність у них ознак трудового договору спростовуються матеріалами справи.

Крім того, про наявність цивільно-правових угод та актів виконаних робіт було відомо відповідачу під час проведення інспекційного відвідування та прийняття оскаржуваної постанови. Проте, доказів щодо визнання таких угод недійсними, відповідач до суду не надав.

Окрім того, суд зазначає, що чинне законодавство не містить обов`язкових приписів, у яких випадках сторони зобов`язані укладати трудові договори, а у яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт, тому сторони договору вільні у своєму виборі щодо форми оформлення правовідносин і на свій розсуд вправі визначити вид такого договору.

Крім того, судом встановлено, що між ДП СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" та громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підписано акти прийому наданих послуг, а саме:

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді № 08 від 02.01.2018 р., відповідно до якого у термін з 02.05.2018 р. по 31.05.2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_1 ) винагороду в розмірі 3286,41 грн (Т. 1 а.с. 165 на звороті);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №08 від 02.01.2018 р., відповідно до якого у термін з 01.03.2018 р. по 30.03.2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_1 ) винагороду в розмірі 4525,18 грн (Т. 1 а.с. 166);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №08-А від 02.01.2018 р., відповідно до якого у термін з 01.03.2018 р. по 30.03.2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_2 ) винагороду в розмірі 4525,21 грн (Т. 1 а.с. 167 на звороті);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №08-А від 02.01.2018 р., відповідно до якого у термін з 02.05.2018 р. по 31.05.2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_2 ) винагороду в розмірі 3286,42 грн (Т. 1 а.с. 168);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №04-А від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з лютого 2018 р. по лютий 2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_4 ) винагороду в розмірі 980,91 грн (Т. 1 а.с. 171 на звороті);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №04-А від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з березня 2018 р. по березень 2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_4 ) винагороду в розмірі 939,60 грн (Т. 1 а.с. 172 на звороті);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №04-А від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з квітня 2018 р. по квітень 2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_4 ) винагороду в розмірі 963,01 грн (Т. 1 а.с. 172);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №04-А від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з травня 2018 р. по травень 2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_4 ) винагороду в розмірі 950,82 грн (Т. 1 а.с. 173);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №04-А від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з липня 2018 р. по липень 2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_4 ) винагороду в розмірі 901,58 грн (Т. 1 а.с. 173 на звороті);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №03 від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з 02.01.2018 р. по 31.01.2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_5 ) винагороду в розмірі 1934,00 грн (Т. 1 а.с. 174 на звороті);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №03 від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з 01.03.2018 р. по 30.03.2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_5 ) винагороду в розмірі 1934,00 грн (Т. 1 а.с. 175);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №03 від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з 01.02.2018 р. по 28.02.2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_5 ) винагороду в розмірі 1934,00 грн (Т. 1 а.с. 175 на звороті);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №03 від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з 02.04.2018 р. по 30.04.2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_5 ) винагороду в розмірі 1934,00 грн (Т. 1 а.с. 176);

- акт приймання-передачі виконаних робіт та послуг по цивільній угоді №03 від 01.01.2018 р., відповідно до якого у термін з 01.05.2018 р. по 31.05.2018 р. Замовник прийняв роботи, які підлягали виконанню. Відповідно, Замовник сплачує Виконавцеві ( ОСОБА_5 ) винагороду в розмірі 1934,00 грн (Т. 1 а.с. 176 на звороті).

Дослідженням відомостей на виплату готівки за 2018 р. встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали кошти за виконані роботи на підставі укладених угод (Т. 1 а.с. 189 - 219).

Виходячи з досліджених судом доказів, а також з огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що предметом вказаних договорів (угод) не є процес праці, а є її кінцевий результат, оскільки сторонами у договорах хоча заздалегідь і не обумовлено об`єм (обсяг) роботи, у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, однак характер роботи (надання послуг) не пов`язаний із робочим місцем працівників.

Судом також встановлено те, що під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження обставини щодо ведення обліку робочого часу на ДП СЛАП "Карпатський держспецлісгосп" стосовно вказаних вище осіб.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що висновки відповідача, викладені в акті інспекційного відвідування, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови, з приводу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ґрунтуються на припущеннях та не підтверджують факт використання зазначеними вище особами трудових функцій на користь позивача.

Отже, з огляду на вищезазначені обставини справи та наведені норми права, а також враховуючи зроблені висновки щодо застосування норм матеріального права в спірних правовідносинах, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС/182 від 30.05.2019 р. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 - 76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна вимога в цій частині є обґрунтованою. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС/182 від 30.05.2019 р., а отже адміністративний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов в цій частині позовних вимог, суд також враховує, що під час інспекційного відвідування відповідач взагалі не відбирав пояснення у громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з питань укладення угод (договорів) про надання послуг (виконання робіт) та їх виконання, не з`ясував обставини з приводу характеру правовідносин, які існували між позивачем та згаданими громадянами, процес організації діяльності та виконання робіт (надання послуг), підпорядкованості правилам внутрішнього трудового розпорядку тощо.

Отже, відповідачем не належним чином проведено інспекційне відвідування, висновки викладені в акті інспекційного відвідування ґрунтуються на припущеннях, належними доказами не підтверджено факту використання позивачем найманої праці без належного оформлення трудових відносин та порушення ст. 24 КЗпП України, в результаті чого з порушенням вимог закону та з неповним з`ясуванням дійсних обставин справи прийнято оскаржувану постанову.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача порушення трудового законодавства, які викладені в акті інспекційного відвідування за вчинення яких на позивача накладено штраф. Відтак, викладені в оскаржуваній постанові № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС/182 від 30.05.2019 р. факти правопорушень спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи відповідача суд не бере до уваги, оскільки вони спростовується обставинами встановленими під час розгляду справи.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою №ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ЗБ-2ФС/183 від 30.05.2019 р. та №ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ІТ-ЗФС/184 від 30.05.2019 р., суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, реалізовує програми професійно - технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 р №108/95-ВР (далі - №108/95-ВР в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону №108/95-ВР працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Частинами 1, 2 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Дослідженням акту інспекційного відвідування №ЧВ-1131/19/423/АВ від 10.05.2019 р. встановлено, що в розділі ІІІ "Опис виявлених порушень" міститься наступний опис виявленого порушення: а саме порушення позивачем ч. 1, 2 ст. 115, ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

Так, під час проведення інспекційного відвідування відповідачем встановлено, що у відповідності до даних бухгалтерського обліку нарахування та виплати заробітної плати встановлено, що впродовж січня-квітня 2019 р. заробітна плата працівникам підприємства виплачувалася з порушенням встановлених колективним договором термінів виплати заробітної плати; аванс - не пізніше 20-го числа звітного місяця, остаточну виплату - не пізніше 7-го числа наступного місяця за звітним, не проводилась виплата заробітної плати за першу половину місяця. Заробітну плату працівників підприємства за березень 2019 р. виплачено за платіжними відомостями від 19.04.2019 р. №130 на суму 75293,07 грн, №132 на суму 435819,04 грн, №133 на суму 6409,32 грн, №150 на суму 78703,08 грн, за платіжними відомостями від 26.04.2019 р. №129 на суму 7817,91 грн, №128 на суму 14635,55 грн, №127 на суму 3843,22 грн, №137 на суму 36419,73 грн, №96 на суму 860,52грн, №141 на суму 6853,97 грн, №140 на суму 93981,91 грн, №142 на суму 83484,34 грн, №134 на суму 5759,29 грн, №135 на суму 47752,90 грн, за платіжною відомістю №144 від 03.05.2019 р., на суму 90759,67 грн, а також перераховано на карткові рахунки працівників у філії АТ КБ "Приватбанк" за платіжними дорученнями №134941 від 08.04.2019 р. на суму 3681,42 грн, №134944 від 09.04.2019 р. на суму 197840,83 грн.

В акті інспекційного відвідування також зафіксовано, що порушувався порядок розрахунків при звільненні працівників, не виплачувались в день звільнення належні їм від підприємства суми заробітної плати та розрахункових коштів, зокрема:

- ОСОБА_17 , звільненій з 24.01.2019 р. (наказ №8-к - від 24.01.2019 р.) виплату заробітної плати в сумі 3250 грн. проведено по платіжній відомості №32 від 01.02.2019 р. та в сумі 92,73 грн - по платіжній відомості № 103 від 01.02.2019 р.;

- ОСОБА_18 , звільненому з 30.01.2019 р. (наказ №9-к - від 30.01.2019 р.) виплату заробітної плати в сумі 2752,76 грн виплачено по платіжній відомості №50 від 05.02.2019 р.;

- ОСОБА_19 , звільненому з 25.02.2019 р. (наказ №17-к - 000000090 від 26.02.2019 р.) виплату належної заробітної плати в сумі 2246,03 грн проведено по платіжній відомості № 109 від 05.03.2019 р.;

- ОСОБА_20 , звільненому з 11.03.2019 р. (наказ №26-к - від 11.03.2019 р.) виплату належної заробітної плати в сумі 1987,49 грн проведено по платіжній відомості № 150 від 19.04.2019 р.;

Крім того, в акті інспекційного відвідування зазначено, що на день інспекційного відвідування 08.05.2019 р. не виплачено належні суми заробітної плати та розрахункових коштів звільненим працівникам, а саме:

- ОСОБА_21 , звільненому з роботи з 01.04.2019 р. згідно наказу № 40-к - від 01.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 3946,29 грн;

- ОСОБА_22 , звільненому з роботи з 01.04.2019 р. згідно наказу № 41-к - від 01.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 9159,87 грн;

- ОСОБА_23 , звільненому з роботи з 05.04.2019 р. згідно наказу № 42-к - від 05.04.2019р. не виплачено належну йому суму 2297,22 грн.;

- ОСОБА_24 , звільненому з роботи з 16.04.2019 р. згідно наказу № 46-к - від 16.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 2375,76 грн;

- ОСОБА_25 , звільненому з роботи з 16.04.2019 р. згідно наказу № 47-к - від 16.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 2340,37 грн;

- ОСОБА_26 , звільненому з роботи з 22.04.2019 р. згідно наказу № 51-к - від 22.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 2145,60 грн;

- ОСОБА_27 , звільненому з роботи з 29.04.2019 р. згідно наказу № 54-к - від 29.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 7253,47 грн;

- ОСОБА_28 , звільненому з роботи з 29.04.2019 р. згідно наказу № 55-к - від 30.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 6617,55 грн;

- ОСОБА_29 , звільненому з роботи з 29.04.2019 р. згідно наказу № 56-к - від 30.04.2019 р. не виплачено належну йому суму 6500,56 грн.

За допущені вище порушення, відповідач оскаржуваними постанови № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ЗБ-2ФС/183 від 30.05.2019 р. та № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС/184 від 30.05.2019 р., застосовано до позивача штраф, відповідно, у сумі 12519,00 грн та 4173,00 грн.

Судом встановлено та підтверджується в актом інспекційного відвідування № ЧВ-1131/19/423/АВ-ЧВ-2122/19П433/НД/АВ від 07.10.2019 р., що позивачем проведено виплату належних сум заробітної плати та розрахункових коштів звільним працівникам ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 . 23 та 24 травня 2019 р.

Наведені обставини не заперечувались представником позивача під час розгляду справи по суті.

Оскільки мало місце порушення позивачем вимог ч. 1, 2 ст. 115, ч. 1 ст. 116 КЗпП України під час виплати заробітної плати та проведенні розрахунків при звільненні працівників, суд вважає, що відповідач провомірно застосував до позивача штраф оскаржуваним постановами.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою №ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ЗБ-2ФС/183 від 30.05.2019 р. та №ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ІТ-ЗФС/184 від 30.05.2019 р.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 16986,95 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 894 від 16.07.2019 р., № 895 від 16.07.2019 р., № 896 від 16.07.2019 р. та № 910 від 01.08.2019 р. (Т. 1 а.с. 4, 5, 6, 82).

Враховуючи рішення суду про часткове задоволення позовних вимог майнового характеру, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Відтак, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати (судовий збір) у розмірі 13144,95 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 241 та 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧВ-1131/19/423/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС/182 від 30.05.2019 р.

3. Стягнути на користь державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Карпатський Держспецлісгосп" судові витрати (судовий збір) у розмірі 13144,95 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Карпатський Держспецлісгосп" (ДП СЛАП "Карпатський Держспецлісгосп") (вулиця Українська, 216, селище міського типу Путила, Путильський район, Чернівецька область, );

відповідач - Управління Держпраці у Чернівецькій області (вул. Зелена, 3, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький