Справа № 761/23027/19
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/497/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Чугаєвій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами позовного провадження в спрощеному порядку в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області, лейтенанта Яремчука Антона Вікторовича, правління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області, лейтенанта Яремчука Антона Вікторовича (далі по тексту - відповідач 1), Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, відповідно до якого просив скасувати постанову серія ДПР18 № 500656 від 22.05.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену відповідачем, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.05.2019 позивач рухався по дорозі Вінниця-Київ в бік м. Києва в населеному пункті с. Стрижавка, Вінницької області та був зупинений відповідачем з тих підстав, що позивачем порушено п. 12.1. ПДР України, а саме позивач рухався з перевищенням дозволеної швидкості руху. Порушення було зафіксоване відповідачем за допомогою приладу TruCam ТС 000542. У зв`язку з цим відповідачем було винесено оскаржувану постанову. Разом з тим, позивач вважає, що працівником патрульної поліції не було надано останньому доказів фіксування правопорушення за допомогою приладу, який працює в автоматичному режимі, не було надано діючого сертифікату затвердженого типу вказаного засобу. Позивач вважає, що незазначення інформації про технічний прилад, за допомогою якого було зафіксовано правопорушення, є підставою для скасування постанови. Також позивач заперечував проти розгляду справи за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Разом з тим, відповідач відмовив в задоволенні вказаного клопотання, як відмовив позивачу у вправі скористатись правовою допомогою, а тому відповідач порушив право останнього на захист. Крім того, вказав, що будь-яких інших доказів відповідачем на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення позивачем до постанови не надано.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просив задовольнити.

Від відповідачів відзив не надходив.

10.06.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі, призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомлення осіб, учасникам справи встановлено строки для надання заяв по суті справи.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи відомості щодо належного повідомлення учасників справ про дату, час та місце проведення судового засідання, а також ту обставину, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 268, 286 КАС України, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 22.05.2019 інспектором роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом Яремчуком Антоном Вікторовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ДП18 № 500656.

Відповідно до вказаної постанови, 22.05.2019 о 16 год. 11 хв., а/д М-21 км 295 в населеному пункті смт. Стрижавка, р-н Вінницький, позначений знаком 5.45, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив швидкість руху на 32 км, рухався 82 км/год. чим порушив пп. 12.4. ПДР України, швидкість вимірювалась за допомогою приладу TRUCAM TC000542.

Вказаними діями водій вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За вказаною постановою на водія накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

Копія постанови отримана позивачем 22.05.2019.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказує, що працівником патрульної поліції не було надано достатніх доказів фіксування правопорушення за допомогою приладу, який працює в автоматичному режимі, не було надано діючого сертифікату затвердженого типу вказаного засобу на прилад TRUCAM TC000542.

Крім того, відповідач 1 в порушення вимог чинного законодавства, розглянув справу на місці, при цьому не надав можливості позивачу заявити клопотання та скористатись правом на захист.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Так, відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 5 ПРД України, знак 5.45 позначає "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Відповідно пп. 12.4. ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9. ПДР України).

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені частиною першою, другою, третьою та п`ятою статті 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Згідно положень ч. 1, 3 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі по тексту - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 розділу IV Інструкції, зміст постанови по справі про адміністративне повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду від 26.04.2018 № 338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

При цьому, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч.5 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач був уповноважений розглянути справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та прийняти оскаржувану постанову безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що прилад, за допомогою якого відповідачем 1 було встановлено перевищення швидкості позивачем, не сертифікований чи використаний відповідачем 1 всупереч вимог чинного законодавства.

Разом з тим, для підтвердження порушення позивачем пункту 12.4. Правил дорожнього руху України відповідач 1, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати відповідні докази, зокрема, фото або відеозапис події, якими зафіксовано момент вчинення правопорушення позивачем.

Проте, останній, зазначаючи в оскаржуваній постанові обставини, установлені під час розгляду справи, не надав до матеріалів відповідних доказів.

При цьому, в графі «До постанови додаються:» вказано лише клопотання (два аркуша).

Жодних інших доказів, які б підтвердили чи спростували викладені в постанові обставини, до постанови, як і до матеріалів справи відповідачем не надано, а отже факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки наданими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказами не підтверджується та обставина, що позивач порушив вимоги пп. 12.4. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а постанова, винесена 22.05.2019 інспектором роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом Яремчуком Антоном Вікторовичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ДП18 № 500656 та застосування до останнього адміністративного стягнення вигляді штрафу в розмірі 510, 00 грн., підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області, лейтенанта Яремчука Антона Вікторовича, правління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області, лейтенанта Яремчука Антона Вікторовича, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП № 500656 від 22.05.2019 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту рішення суду - 04.07.2019.

Суддя: