Справа № 420/166/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/166/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мельника Ю.В.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - Тростян О.І. (за довіреністю),

представника відповідача - Тарановського Р.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.09.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 08 січня 2020 року надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області , в якому позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 23.09.2019 року;

- стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що на підставі висновків «Акта (довідки) про результати фактичної перевірки» від 22.08.2019 року №1024/15/33/РРО/, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року у сумі 6 800 грн. 00 коп.

Позивачка вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає чинному законодавству, оскільки прийняте на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки, у зв`язку з відсутністю порушень, що стали підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення -рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 28 січня 2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року у Головного управління ДПС в Одеській області витребувано належним чином оформлені та засвідчені копії документів, які стали підставою для проведення 13.08.2019 року фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі, але не зокрема:

- наказ ГУ ДФС в Одеській області №6344 від 08.08.2019 року «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )»;

- Акт ГУ ДФС в Одеській області №1024/15/33/РРО/ від 22.08.2019 року «Про результати фактичної перевірки»;

- лист ГУ ДПС в Одеській області №908/Т/15-32-05-07-10 від 20.09.2019 року «Про надання відповіді»;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 23.09.2019 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 6800,00 грн.;

- рішення Державної податкової служби України №7635/6/99-00-08-05-05 від 30.10.2019 року «Про продовження строку розгляду скарги».

28 січня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, приєднано до матеріалів справи поданий 23 січня 2020 року представником відповідача відзив на позовну заяву з додатками (вхід №3035/20), згідно якого, відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись в цілому на те, що в ході перевірки з боку позивача були встановлені порушення, які знайшли відображення в акті перевірки, що підтверджується фактичними обставинами, а тому оскаржуване рішення є законними.

У судовому засіданні позивачка та представник позивачки підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що в період з 13.08.2019 року по 21.08.2019 року, на підставі направлень, виданих ГУДФС в Одеській області від 12.08.2019 року №1282, №1283, №1284, посадовими особами відповідача на підставі ст. 20, п.п. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI та наказу ГУ ДФС України в Одеській області від 08.08.2019 року №6344 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), тривалістю 10 діб за період діяльності з 03.05.2018 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Перевіркою встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює у кафе роздрібну торгівлю алкогольними напоями за наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1902701 від 30.05.2019 року, термін дії: з 10.06.2019 до 10.06.2020 року.

В ході перевірки, відповідачем встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснено продаж одного бокалу пива на розлив «Львівське» (пластиковий стакан) об`ємом 0,5 л. за ціною 30 грн. для споживання на місці, що підтверджується фіскальним чеком № від 13.08.2019 року (а.с.62).

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений акт (довідка) від 22.08.2019 року №1024/15/33/РРО/ «Про результати фактичної перевірки», відповідно до висновку якого перевіркою встановлено порушення позивачем: статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року (а.с. 15-16).

Не погодившись з висновком, викладеним в акті про проведення фактичної перевірки №1024/15/33/РРО/ від 22.08.2019 року, ФОП ОСОБА_1 11 вересня 2019 року до ГУ ДФС в Одеській області були подані заперечення до акту фактичної перевірки від 22.08.2019 року №1024/15/3З/РРО/, у яких викладено прохання здійснити перегляд висновків акту перевірки з мотивів, зазначених у запереченнях.

За результатами розгляду вищевказаних заперечень, ГУ ДПС в Одеській області надано відповідь №908/Т/15-32-05-07-10 від 20.09.2019 року у якій зазначається, що інформація, що викладена в акті фактичної перевірки від 22.08.2019 року відповідає дійсності та містить обґрунтовані висновки (а.с. 25-28).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення - рішення від 23.09.2019 року №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року у розмірі 6800,00 грн. (а.с.30).

Не погодившись з результатами розгляду заперечень та отриманим податковим повідомленням-рішенням від 23.09.2019 року №, ФОП ОСОБА_1 07.10.2019 року подано скаргу до Державної податкової служби України (а.с. 33-39).

ДПС України прийнято Рішення про результати розгляду скарги від 06.12.2019 року №12163/6/99-00-08-08-05 (а.с. 40-42), яким скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ППР ГУ ДПС в Одеській області від 23.09.2019 року № - без змін.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначене податкове повідомлення-рішення необґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року.

Згідно до статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що роздрібна торгівля - діяльність продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого комерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до ч. 6 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону у розмірі 6800 гривень.

В акті про результати фактичної перевірки 22.08.2019 року №1024/15/33/РРО/ зазначено, що під час проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС В Одеській області виявлено факт реалізації алкогольного напою на розлив для споживання на місці в закладі, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.

Однак, у вищевказаному акті фактичної перевірки жодним чином не зазначено, як саме було встановлено факт продажу алкогольного напою на розлив для споживання на місці, оскільки вказаний акт перевірки лише містить інформацію, що у кафе «Парус», що розташоване за адресою: Одеська область, м. Южне, Парк Приморський ТС №33, де провадить господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , здійснено реалізацію одного бокалу пива на розлив «Львівське» (пластиковий стакан) об`ємом 0,5 л. за ціною 30 грн. для споживання на місці, що підтверджується відповідним фіскальним чеком.

Разом з цим суд зазначає, що фіскальний чек № від 13.08.2019 року, наданий до суду відповідачем, свідчить лише про продаж товару на суму 30,00 грн., проте не підтверджує факту продажу даного алкогольного напою на розлив саме для споживання на місці споживачем. В той же час, акт перевірки не є беззаперечним доказом вчиненого правопорушення в межах спірних правовідносин, оскільки він має оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами.

В той же час, судом, за результатами дослідження наявного у матеріалах справи компакт-диску з відеофіксацією процесу перевірки, не встановлено факту реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв на розлив та отримання за це грошових коштів, а лише виявлено факт видачі фіскального чеку ревізору-інспектору, який здійснював відповідну перевірку.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази реалізації позивачем алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, у позивача наявна ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та, водночас, відсутні умови і обладнання, які б надавали можливість покупцям споживати алкогольні напої за місцем його реалізації.

Під час перевірки посадовими особами не було встановлено факту продажу позивачем алкогольного напою на розлив саме для споживання на місці, а матеріалами справи, зокрема, актом перевірки, підтверджується право позивача на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), оскільки позивач має відповідну ліцензію.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення.

З аналізу ст.2 КАС України випливає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 23.09.2019 року прийняті не у спосіб визначений законом, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ФОП ОСОБА_1 у загальній сумі 840 грн. 80 коп., що сплачені згідно квитанції №47025033 від 08 січня 2020 року, підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.09.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 23.09.2019 року, яким стягнуто суму штрафних санкцій у розмірі 6 800,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 13 лютого 2020 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.