Справа № 1.380.2019.003244
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1.380.2019.003244

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

справа № 1.380.2019.003244

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

представника позивача Іваненка В.В.,

представника відповідача Медвідя А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЦЦ Україна» про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (надалі – ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області, Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЦЦ Україна» (надалі – ТзОВ «ЦЦЦ Україна», Відповідач), в якому просить стягнути з ТзОВ «ЦЦЦ Україна» до державного бюджету штраф у розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою від 03.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25.07.2019 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. справи 47-53).

Ухвалою від 01.08.2019 зупинено провадження в адміністративній справі № 1.380.2019.003244 до набрання законної сили судовими рішеннями в адміністративних справах № 1.380.2019.002301 та № 1.380.2019.003043.

13.12.2019 від Позивача надійшла заява про внесення змін до позовної заяви (арк. справи 83).

Ухвалою від 23.12.2019 поновлено провадження у цій справі.

30.01.2020 від Відповідача надійшла заява про надання додаткових пояснень та долучення до матеріалів справи копій документів (арк. справи 114-115).

06.02.2020 в судовому засіданні, суд постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволенні клопотання про допит свідка.

При обґрунтуванні позовних вимог Позивач зазначає, що в рамках проведення державного контролю за дотриманням законодавства про рекламу в ТРЦ «Подоляни» за адресою вул. Текстильна, 28ч, м. Тернопіль, службовою особою Управління захисту споживачів Головного управління виявлено розповсюдження реклами на скляній вітрині магазину «ССС» (рекламоносій - «ВЗУТТЯ ЗА супер цінами SALE до -70%») де торгівельну діяльність здійснює ТзОВ «ЦЦЦ Україна», з ознаками порушення вимог частини 5 статті 8 Закону України «Про рекламу». На підставі виявленого факту з ознаками порушення вимог частини 5 статті 8 Закону України «Про рекламу», службовою особою ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 4 від 26.02.2019. В подальшому начальником ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області прийняті рішення № 14 від 02.04.2019 та № 20 від 14.05.2019 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ТзОВ «ЦЦЦ Україна», у розмірах 3400,00 грн. та 1700,00 грн. Вважає, що оскільки Відповідач добровільно не сплатив штраф до державного бюджету у встановленому законом порядку, відтак такий підлягає стягненню в судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідач позову не визнав. Подав відзив на позовну заяву (арк. справи 47-53), в якому просить у позові ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області відмовити повністю. Зазначає, що у територіальних органів Держпродспоживслужби України відсутні будь-які правові підстави здійснювати повноваження закріплені в «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (зокрема і щодо накладення штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу, а також складення протоколів про порушення законодавства про рекламу), оскільки органи Держпродспоживслужби України такими повноваженнями не наділені відповідно до положень вказаного Порядку. Вказує на те, що від Позивача не надходило Відповідачу жодного повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду (контролю). На думку Відповідача, ТзОВ «ЦЦЦ Україна» (як продавець) має право надавати будь-яку необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію (в тому числі і щодо умов та правил її придбання), що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору для споживача. Така інформація про продукцію може доводитися до відома споживачів ТзОВ «ЦЦЦ Україна» будь-яким способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування, зокрема у місці, де реалізується вказана продукція - в магазині (в тому числі на окремих його конструктивних елементах таких як вітрина), і при цьому, вказана інформація не вважається рекламою. Вважає, що протокол № 14 про порушення законодавства про рекламу від 26.02.2019 складений з порушеннями положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V, оскільки вказані у ньому відомості не відповідають дійсності та є недостовірними, а тому такий протокол є неправомірний та не міг бути належною та законною підставою для винесення Позивачем рішень № 14 від 02.04.2019 та № 20 від 14.05.2019 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на Відповідача.

Крім цього, Відповідач вважає, що оскільки ТзОВ «ЦЦЦ Україна» при розміщенні напису «SALE до -70 %» в середині свого магазину, розташованого в орендованому приміщенні, не є виробником реклами, рекламодавцем чи розповсюджувачем реклами, тому жодних документів щодо замовлення, виробництва та розповсюдження реклами не укладало та не повинно було укладати. За наведених обставин, на думку Відповідача, рішення ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області № 14 від 02.04.2019 та № 20 від 14.05.2019 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ТзОВ «ЦЦЦ Україна» у розмірі 3400,00 грн. та у розмірі 1700,00 грн., не є належними та законними підставами для стягнення з Відповідача таких штрафів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні такого.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Відповідно до протоколу ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області про порушення законодавства про рекламу №14 від 26.02.2019 службовою особою Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області – завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю – державним інспектором Рабченюком Д.О., посвідчення № 19-175 від 03.09.2018, при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів встановлено порушення вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме: в ТРЦ «Подоляни» (адреса: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28ч) виявлено розповсюдження реклами (рекламодавець - ТОВ «ЦЦЦ Україна») на скляній вітрині магазину «ССС» (рекламоносій – SALE – 70%) без зазначення відомостей про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару (арк. справи 13).

26.02.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області складений лист-вимога №01-08/594 «Щодо надання інформації», в якому, у відповідності до вимог частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» вимагалось в ТзОВ «ЦЦЦ Україна» надати у 5-денний термін з дня отримання даної вимоги пояснення щодо виявленого порушення, копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу) рекламодавця, затверджений макет розповсюдженої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір із розповсюджувачем реклами, договір з виробником реклами, акти виконаних робіт, квитанції про сплату тощо), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення. Одночасно повідомлено Відповідача про те, що відповідно до вимог частини 6 статті 27 Закону, у разі ненадання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених повноважень, на розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (арк. справи 12).

У відповідь на лист-вимогу Відповідач, листом від 01.03.2019 за вих. № 01/03-10, повідомив Позивача, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про рекламу» вказаний напис «SALE – 70%» не є рекламою (у тому числі не є і внутрішньою рекламою), а є лише інформацією про товари, розміщеною безпосередньо в місцях продажу цих товарів (арк. справи 15).

21.03.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області звернулося до ТзОВ «ЦЦЦ Україна» із листом-вимогою № 01-08/848 «Щодо надання інформації». У такому листі-вимозі Позивач звернув увагу ТОВ «ЦЦЦ Україна» на те, що розміщена інформація про знижку цін на продукцію є рекламою, що була розповсюджена з порушенням вимог Закону України «Про рекламу» та у відповідності частини 2 статті 26 цього Закону повторно вимагалось в ТзОВ «ЦЦЦ Україна» надати у 5-денний термін з дня отримання даної вимоги пояснення щодо виявленого порушення, копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу) рекламодавця, затверджений макет розповсюдженої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір із розповсюджувачем реклами, договір з виробником реклами, акти виконаних робіт, квитанції про сплату тощо), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення. Одночасно повідомлено Відповідача про те, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відбудеться 02.04.2019 о 09 год. 15 хв., у приміщенні Управління захисту споживачів Головного управління за адресою: м. Тернопіль, б/р Шевченка, 11 (арк. справи 16-17).

25.03.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області, на підставі протоколу № 14 про порушення законодавства про рекламу від 26.02.2019, прийнято рішення №14 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (арк. справи 18).

У відповідь на лист-вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 21.03.2019 № 01-08/848 Відповідачем надана відповідь на вимогу від 27.03.2019 за вих. № 27/03-01 (арк. справи 19-21).

02.04.2019 начальником ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області, на підставі матеріалів справи та протоколу засідання від 02.04.2019 (арк. справи 23) прийнято рішення № 14 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, а саме за порушення Відповідачем вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу» - реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару. Керуючись статтею 27 Закону України «Про рекламу» вирішено: у зв’язку з неможливістю встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства «Про рекламу», на рекламодавця реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, відтак накладено на ТОВ «ЦЦЦ Україна» штраф у розмірі 3400,00 грн. та зобов’язано Відповідача сплатити у встановленому порядку штраф у зазначеному розмірі до державного бюджету у м. Тернополі. Вказане рішення отримано уповноваженою особою ТОВ «ЦЦЦ Україна» 02.04.2019, про що свідчить особистий підпис такого (арк. справи 24).

04.04.2019 за вих. № 04/04-02 ТзОВ «ЦЦЦ Україна» подало скаргу на рішення ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області № 14 від 02.04.2019 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якій просило визнати незаконним та скасувати прийняте 02.04.2019 Головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Тернопільській області рішення № 14 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ТзОВ «ЦЦЦ Україна» у розмірі 3400,00 грн. (арк. справи 29).

За результатами розгляду скарги Відповідача, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, листом вих-ЦА-15.4/2469-19 від 17.04.2019 повідомила ТзОВ «ЦЦЦ Україна» про те, що відповідно до частини 11 статті 27 Закону України «Про рекламу» рішення у справі про порушення законодавства про рекламу Позивач вправі оскаржити у судовому порядку (арк. справи 30).

Як видно з матеріалів справи, 02.04.2018 завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю – державним інспектором Рабченюком Д.О. було складено протокол № 20 про наявні ознаки порушення рекламодавцем реклами ТОВ «ЦЦЦ Україна» порушено вимоги частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу», а саме: неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, документів, усних та/або письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також інформації щодо вартості розповсюдження реклами в ТРЦ «Подоляни», що знаходиться за адресою – м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28ч (рекламоносій – SALE -70%) (арк. справи 31).

На підставі вказаного протоколу, Позивачем прийнято рішення № 20 про початок розгляду справи за порушення законодавства про рекламу від 22.04.2019 (за ознаками порушення частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу») (арк. справи 32).

23.04.2019 Позивач, листом № 01-08/1272 «Щодо розгляду справи», повідомив ТОВ «ЦЦЦ Україна» про те, що оскільки вимоги Головного управління рекламодавцем проігноровано, тому уповноваженою особою Головного управління 02.04.2019 складено протокол про порушення законодавства про рекламу за ненадання документів, необхідних для здійснення повноважень щодо контролю (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу»). Одночасно повідомлено Відповідача, що розгляд справи за порушення законодавства України про рекламу відбудеться 14.05.2019 о 09 год. 15 хв., у приміщенні Управління захисту прав споживачів Головного управління за адресою: м. Тернопіль, б/р Шевченка, 11 (арк. справи 33).

08.05.2019 Відповідач направив Позивачу відповідь на лист № 01-08/1272 від 23.04.2019 «Щодо розгляду справи» (отримана ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області 10.05.2019 за вх. № 1778). У вказаній відповіді Відповідач акцентував увагу на тому, що оскільки ТзОВ «ЦЦЦ Україна» при розміщенні напису «SALE до - 70%» в середині свого магазину, розташованого в орендованому приміщенні, не є виробником реклами, рекламодавцем чи розповсюджувачем реклами, тому жодних документів щодо замовлення, виробництва та розповсюдження реклами не укладало, а відтак, у ТзОВ «ЦЦЦ Україна» відсутня можливість на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, надати витребувані документи (арк. справи 34-35).

Оскільки Відповідачем не були сплачені накладені штрафи у добровільному порядку, Позивач звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику (окрім іншого), у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері (пункт 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 667 від 02.09.2015 року (далі - Положення).

Відповідно до частини 4 пункту 9 Положення, одним із основних завдань Держпродспоживслужби є здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, та прийняття рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, а також про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

Частиною 7 Положення передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» утворене Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області реорганізувавши територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби, шляхом їх приєднання до Головного управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачі та їй підпорядковане.

Головне управління діє на підставі Положення, яке затверджується Головою Держпродспоживслужби та затверджене наказом Держпродспоживслужби від 15.08.2017 № 694 (далі - Положення № 694).

Згідно з пункту 15 Положення № 694 Головне управління є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в установах казначейства України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до підпунктів 7, 12 пункту 4 Положення № 694 Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме:

- здійснює контроль за дотриманням вимог Законів України «Про рекламу» та «;Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» в межах наданих повноважень;

- здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі правомірним з одночаснім зупиненням її розповсюдження;

- вживає у межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно із законом;

- у межах повноважень, передбачених законом, складає протоколи та розглядає справи про порушення законодавства у відповідній сфері.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами здійснюються Законом України «Про рекламу».

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про рекламу» цей Закон регулює відносини, пов’язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про рекламу» законодавство України про рекламу складається з цього Закону та інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу»:

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

особа - фізична особа, в тому числі фізична особа - підприємець, юридична особа будь - якої форми власності, представництво нерезидента в Україні;

розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами;

рекламодавець — особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження реклами;

знижка - тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам);

рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживачів;

споживачі реклами - невизначене коло осіб, на яких спрямовується реклама; товар - будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об'єкти права інтелектуальної власності.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про рекламу» реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Таким чином, розповсюдження інформації про тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам), є рекламою про знижку.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про рекламу» реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форми чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Процедуру та порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами врегульовано статтею 26 Закону України «Про рекламу» та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2004.

Згідно з частин 1, 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень;

приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов’язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п’ять робочих днів до дати розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про рекламу» рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про рекламу» визначено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Отже, законодавством визначений перелік осіб, які несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу. Такими особами є: рекламодавці, виробники реклами та розповсюджувачі реклами.

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону України «Про рекламу» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штраф у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на:

рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п’ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п’ятикратної вартості виготовлення реклами;

розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Згідно з частиною 6 статті 27 Закону України «Про рекламу» за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 7 статті 27 Закону України «Про рекламу», у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частинами 4, 5, 6 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХХІІІ, вживання понять «знижка» або «зменшена ціна» або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з додержанням таких умов:

1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб’єкт господарювання;

2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу;

3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни.

Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.

Вживання поняття «розпродаж» або будь-яких інших, аналогічних йому, дозволяється лише з додержанням таких умов:

1) якщо здійснюється розпродаж усіх товарів у межах певного місця або чітко визначеної групи товарів;

2) якщо тривалість розпродажу обмежено в часі;

3) якщо ціни товарів, що підлягають розпродажу, є меншими від їх звичайної ціни.

Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.

Після публічного повідомлення про початок проведення розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни до споживачів повинна доводитися інформація про ціну продукції, що була встановлена до початку проведення відповідного розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни, а також ціну цієї ж продукції, встановлену після їх початку.

Порядок про накладення штрафів за порушення законодавство про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 (далі - Порядок № 693).

Пунктом 9 Порядку № 693 встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений, зокрема, уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12, 14, 16, 18, 20 Порядку № 693 протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок її розгляду. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10 денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представнику під розписку.

Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

При вирішенні спору суд виходив з таких мотивів.

Суд встановив, що ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області, при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами, прийнято два рішення про накладення штрафу на ТзОВ «ЦЦЦ Україна» за порушення законодавства про рекламу, а саме:

1) 02.04.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області, на підставі матеріалів справи та протоколу засідання від 02.04.2019 прийнято рішення № 14 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу. Як видно з такого рішення, на підставі матеріалів справи та протоколу засідання від 02.04.2019 встановлено порушення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме: відповідно до повноважень, передбачених статтею 26 Закону України «Про рекламу» було виявлено розповсюдження реклами в ТРЦ «Подоляни», що за адресою вул. Текстильна, 28ч м. Тернопіль (рекламодавець – ТОВ «ЦЦЦ Україна») на скляній вітрині магазину «ССС» (рекламоносій - SALЕ- 70%), з порушенням вимог ч. 5 статті 8 Закону, а саме - реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Куруючись ст. 27 Закону України «Про рекламу», у зв’язку з неможливістю встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства «Про рекламу», на рекламодавця реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, вирішено накласти на ТОВ «ЦЦЦ Україна» штраф у розмірі 3400,00 грн. Одночасно зобов’язано сплатити у встановленому порядку штраф у зазначеному розмірі до державного бюджету у м. Тернополі.

2) 14.05.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області прийнято рішення № 20 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу. Як видно зі змісту вказаного рішення, під час здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами на підставі матеріалів справи та протоколу від 14.05.2019, встановлено порушення вимог Закону України «Про рекламу» ТОВ «ЦЦЦ Україна», а саме: на вимогу Головного управління, на яке згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавцем реклами не надано документів необхідних для здійснення повноважень щодо контролю, що є порушенням вимог частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу».

В силу приписів частини 11 статті 27 Закону України «Про рекламу» рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

ТзОВ «ЦЦЦ Україна», не погоджуючись із рішеннями ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області № 14 від 02.04.2019 та № 20 від 14.05.2019 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, оскаржило такі в судовому порядку.

Згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 у справі № 1.380.2019.002301 у задоволенні позову ТзОВ «ЦЦЦ Україна» до ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправними і скасування рішень – відмовлено повністю.

Згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 апеляційну скаргу ТзОВ «ЦЦЦ Україна» залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 у справі № 1.380.2019.002301 без змін.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як видно, зі змісту вказаних судових рішень, суди під час перевірки правомірності рішень ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області № 14 від 02.04.2019 та № 20 від 14.05.2019 встановили, що у ТРЦ «Подоляни», що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Текстильна, 28ч (рекламодавець – ТзОВ «ЦЦЦ Україна») на скляній вітрині магазину «ССС» (рекламо носій - «SALE – 70%») розміщено рекламу про знижки цін на товар 70%. Однак, зазначена реклама не містить інформації про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію.

Частиною 6 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів», частиною 5 статті 8 Закону України «Про рекламу» передбачено, що після публічного повідомлення про початок проведення розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни до споживачів повинна доводитися інформація про ціну продукції, що була встановлена до початку проведення відповідного розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни, а також ціну цієї ж продукції, встановлену після їх початку.

Таким чином, реклама щодо проведення програми із залучення нових клієнтів та збільшення обсягів продажу, шляхом зменшення ціни товару повинна містить інформацію про строки та місце проведення цих заходів та із зазначенням інформаційного джерела, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення цих заходів, а також із зазначенням інформації про попередню ціну продукції, що була встановлена до початку проведення програми.

Розміщена зовнішня реклама на скляній вітрині магазину «ССС» з надписом «SALE – 70%» не містить інформації про дату початку та закінчення знижки цін на продукцію, на ній не зазначено попередню ціну товару, не зазначено нову ціну з врахуванням програми.

Таким чином, суди дійшли висновку, що розповсюджена реклама, шляхом брендування вікон із вищевказаним надписом є в розумінні ст.1 Закону України «Про рекламу» недобросовісною рекламою, позаяк вводить або може ввести в оману споживачів реклами, завдати шкоди особам, державі чи суспільству внаслідок неточності, недостовірності, двозначності, перебільшення, замовчування, порушення вимог щодо часу, місця і способу розповсюдження.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України «Про рекламу» інформаційний, авторський чи редакційний матеріал, в якому привертається увага до конкретної особи чи товару та який формує або підтримує обізнаність та інтерес глядачів (слухачів, читачів) щодо цих особи чи товару, є рекламою.

Відповідно до наданих фотоматеріалів спірні відомості про знижки стосуються продукції, реалізацію якої безпосередньо здійснює ТзОВ «ЦЦЦ Україна», а також долученого фото всередині такого приміщення, в якому також розміщені матеріали про знижки без належного відображення дати їх початку та закінчення.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Згідно з статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов’язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов’язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підтверджуються доказами, не спростовані Відповідачем та підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз, тому підстав для стягнення з Відповідача витрат на сплату Позивачем судового збору немає. Оскільки Позивач не надав суду доказів понесення судових витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суд не має підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат у цій справі.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 11.02.2020.

Суддя Мричко Н.І.