Справа № 215/6342/19
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/6342/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Науменко Я.О.,

за участю секретаря Махоні Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст. 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарасова Андрія Миколайовича про скасування постанови на накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарасова Андрія Миколайовича про скасування постанови серії ЕАК №1664860 від 25.10.2019 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП. В обґрунтування позову вказує, що постановою від 25.10.2019 р. на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Відповідно до постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, за те, що керував ТЗ, який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 б ПДР України. Вважає вказану постанову протиправною оскільки вона складена з порушенням вимог діючого законодавства, а саме: інспектор патрульної поліції не вказав причину зупинки його транспортного засобу; не мав права на місці зупинки транспортного засобу виносити постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності; транспортний засіб яким він керував не відноситься до переліку транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю, оскільки не використовується ним з метою отримання прибутку; інспектор не надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та також не зазначив їх в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності. На підставі зазначеного, просив визнати дії інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарасова Андрія Миколайовича протиправними та скасувати постанову серії ЕАК №832177 від 25.10.2019 р. про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУаАП в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 20.01.2020 р. після усунення недоліків позовної заяви, викладених в ухвалі від 05.11.2019, прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Визначено проводити розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від Департаменту ПП Національної поліції України надійшла заява вих.№379-юр від 03.02.2020 про залучення їх третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог з боку відповідача, оскільки Департамент має право надавати оцінку правомірності дій інспектора та несе відповідальність за дії свого співробітника (вх.№2779 від 11.02.2020).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Зі змісту заяви про залучення третьою особою Департамент ПП Національної поліції України посилається на те, що Департамент має право надавати оцінку правомірності дій інспектора та несе відповідальність за дії свого співробітника.

Проте виходячи із заявлених позовних вимог суд вважає, що майбутнє рішення суду не впливає на обсяг прав та обов`язків Департаменту, в зв`язку з чим заяву про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суд відхиляє.

Крім того, від Департаменту ПП Національної поліції України надійшло клопотання вих.№380-юр від 03.02.2020 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарасова Андрія Миколайовича в частині визнання дій протиправними (вх№2778 від 11.02.2020).

Позивач у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відповідно до ст. 124 КАС України, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача надіслав суду відзив на позов, в якому вказав, що вважає постанову законною та обґрунтованою, посилаючись на правомірність дій інспектора патрульної поліції в даному випадку, доведеність наявності події і складу правопорушення, вини ОСОБА_1 . Зазначає, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами, з дотриманням вимог та норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (вх.№2777 від 11.02.2020).

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 25.10.2019 р. інспектором патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарасовим Андрієм Миколайовичем винесено постанову серії ЕАК №1664860 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. (а.с. 5).

Відповідно до змісту постанови 25.10.2019 р. о 08 год. 18 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz, д.н. НОМЕР_1 на М-04, що не пройшов обов`язків технічний контроль, чим порушив п. 31.3 б ПДР України. Правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 340 грн.

Позивач в позовній заяві не заперечує факту керування ним у вказані в оскаржуваній постанові день та час транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н. НОМЕР_1 на 152 км. а/д М-04 Криничанського району в Дніпропетровській області.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так відповідно до ч.3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю, відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Положеннями ч. 8 цієї статті визначено, що на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

При цьому порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 р. № 137 (далі - Порядок № 137).

У відповідності до п. 1 Порядку № 137, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

За приписами п. 3 Порядку № 137 періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тони, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

За вимогою власника обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, який зареєстрований в установленому порядку, але не підлягає обов`язковому технічному контролю, проводять за процедурою, визначеною цим Порядком.

Таким чином, обов`язковий технічний контроль кожні два роки проходять транспортні засоби, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

У відповідності до пп. б п. 31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля з метою отримання прибутку.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , позивач має право користування фургоном малотонажним, категорії В- Mercedes-Benz, модель 211CDI д.н.з НОМЕР_1 , 2005 р.в., маса якого без навантаження становить 1990 кг (а.с.29). Тобто зазначений автомобіль не відноситься до категорії вантажних.

Будь-яких доказів щодо використання позивачем автомобіля з метою отримання прибутку, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Крім того, згідно копії поліса №АО/1429419 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» 01.08.2019 р., транспортний засіб Mercedes-Benz- 211CDI, 2005 р.в., д.н.з НОМЕР_1 не підлягає обов`язковому технічному контролю (а.с. 28).

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення ( марка, модель, номерний знак).

В порушення вищезазначеного інспектором патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарасовим Андрієм Миколайовичем в оскаржуваній постанові серії ЕАК №1664860 від 25.10.2019 р. не конкретно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення та не зазначено модель транспортного засобу яким керував позивач.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, та доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови підлягають задоволенню, зокрема, скасування і закриття справи про адміністративне правопорушення, як і передбачають приписи ст. 286 КАС України.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України від 14.07.2015 р. № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.01.2018 р. по справі К/9901/5952/18, провадження 660/575/16-а.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція) визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З наведених підстав доводи позивача про необґрунтованість оскаржуваної постанови у частині складення її на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованими і на увагу не заслуговують.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача по складенню оскаржуваної постанови, то суд зазначає, що визнанням протиправним та скасуванням рішення суб`єкта владних повноважень і закриттям провадження у справі фактично охоплюються і вимоги позивача щодо визнання протиправними дій по складанню оскаржуваної постанови, тому як при прийнятті зазначеного рішення останнім надається відповідна правова оцінка, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи наведені і встановлені обставини, суд приходить до висновку що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, а саме: керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1664860 від 25 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарасова Андрія Миколайовича про скасування постанови на накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1664860 від 25 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП закрити.

У задоволенні позовних вимог про визнання дій інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарасова Андрія Миколайовича протиправними відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.02.2020 р.

Суддя