Справа № 260/943/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

260/943/19

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Галаз Ю.А.,

а також сторін (їх представників):

від позивача – не з’явився;

від відповідача - не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання «Прикордонник» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.10.2019р. в адміністративній справі за позовом Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання «Прикордонник» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами (суддя суду І інстанції: Гебеш С.А.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 09 год. 00 хв. 18.10.2019р. м.Ужгород; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 23.10.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2019р. позивач Державна служба геології та надр України /Держгеонадра/ звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила припинити право на користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р., надане відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання Прикордонник» (а.с.5-13).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.10.2019р. заявлений позов задоволено; припинено право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р., наданого ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання Прикордонник» (а.с.119-125).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання Прикордонник», який покликаючись на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати (а.с.134-145).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач Держгеонадра вже зверталася із позовом до ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання Прикордонник» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р., в задоволенні якого було відмовлено; таке рішення підтримано судами апеляційної та касаційної інстанції, що підтверджується постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного Суду від 21.08.2018р. у справі № 807/1332/17.

Зазначає, що з урахуванням ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовної якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання відповідача про надання можливості для примирення сторін, оскільки ст.13 Угоди № 2302 від 11.01.2011р. «Про умови користування надрами з метою видобування андезитів Вишківського родовища» передбачає, що у випадку виникнення спорів між сторонами з питань, передбачених цією угодою, Сторони вживатимуть усіх заходів для їх вирішення шляхом переговорів. Ця норма була порушена зі сторони позивача і жодних переговорів не проведено.

Окрім того, відсутній факт невиконання припису позивача, оскільки листом № 11 від 13.08.2018р. ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання Прикордонник» надало відповідь на усі поставлені у приписі запитання, при цьому зазначено, що розробка родовища припинена у лютому 2017 року і на даний час не розробляється. Після отримання інформації про зупинку дії спецдозволу видобувні роботи не проводилися, тому відповідач просив відновити дію спецдозволу або надати термін для пошуку інвестора з метою проведення повторної геолого-економічної оцінки запасів.

Позивачем Держгеонадра скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.159-165).

У зв’язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання Прикордонник» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р., з метою видобування андезито-базальтів, придатних для виробництва блоків та виготовлення облицювальних виробів з них, відходи придатні для виробництва щебеню будівельного і каменю бутового, строком на 20 (двадцять) років; продовжено строк дії з 13.11.2010р. до 13.11.2030р. (а.с.20).

Наказом Державної служби геології та надр України № 243 від 12.07.2018р. «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у серпні 2018 року» Департаменту державного геологічного контролю було доручено провести планові перевірки надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у серпні 2018 року, в зв'язку з чим відповідачу було направлено повідомлення про проведення планової перевірки від 18.07.2018р. (а.с.34-37).

02.08.2018р. проведено планову перевірку ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання Прикордонник», за результатами якої було складено Акт перевірки № 02-02/08/2018-22/п-107 від 02.08.2018р. про недопущення до перевірки, згідно якого посадовим особам Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України у проведені перевірки було відмовлено на підставі відсутності керівників ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання Прикордонник» та будь-якої відповідальної особи з правом підпису юридичних документів (а.с.38-40).

На підставі зазначеного Акту перевірки складено припис № 479-18/02 від 03.08.2018р. щодо усунення порушень, зазначених в Акті, у строк до 17.08.2018р.(а.с.42-46).

Наказом Державної служби геології та надр України № 405 від 31.10.2018р. внесено зміни до наказу Державної служби геології та надр України № 489 від 19.12.2016р. в частині доповнення підстав для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р., наданого ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання Прикордонник» з метою видобування андезито-базальтів родовища Вишківське, а саме: невиконання в установлений строк припису щодо усунення порушення законодавства у сфері надрокористування. Надрокористувачу надано 10 календарних днів для усунення порушень (а.с.47-48).

У встановлений строк відповідач не усунув порушень; зазначених у приписі вимог не виконав.

Листом № 5119/03/14-19 від 19.03.2019р. Державною службою геології та надр України запропоновано ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання Прикордонник» у 15-денний строк надати власну пропозицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, згідно з спеціальним дозволом на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р. (а.с.50 і на звороті).

Будь-якої інформації щодо згоди на анулювання спеціального дозволу на користування надрами до Державної служби геології та надр України від ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання Прикордонник» не надходило, що стало підставою для припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р. у судовому порядку.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт невиконання відповідачем положень Угоди про умови користування надрами, як невід’ємної частини спеціального дозволу, Програми робіт, так само як і факт неусунення відповідачем виявлених під час перевірки порушень, повністю доведений позивачем, підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Державної служби геології та надр України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Кодексом України про надра, Положенням про Державну службу геології та надр України, затв. постановою КМ України № 1174 від 30.12.2015р. (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1 цього Положення Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно з пп.9, 10, 12 п.4 вказаного Положення Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань:

видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами);

зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення;

здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Приписами ст.15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Частиною 1 ст.19 зазначеного Кодексу встановлено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Зі змісту ч.2 ст.24 цього Кодексу слідує, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.26 вказаного Кодексу право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктах 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому, питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Постановою КМ України № 615 від 30.05.2011р. затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (тут і наділ в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

Підпунктами 1, 4 п.22 цього Порядку визначено, що дія дозволу зупиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінприроди, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Разом з тим, відповідно до п.23 вказаного Порядку право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Згідно з п.2 ч.7 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено під час судового розгляду, відповідач надрокористувач ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання Прикордонник» не надав згоду на припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу № 2302 від 13.11.2000р.

Чинним законодавством визначено, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 ч.1 ст.26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку.

Такий правовий висновок висвітлений у постановах Верховного Суду (постанови від 10.05.2018р. у справі № 802/4846/13-а, від 26.06.2018р. у справі № 802/923/14-а, від 06.11.2018р. у справі № 805/4098/17-а, від 05.12.2019р. у справі № 819/2485/15).

З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов'язки, передбачені Кодексом України про надра та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затв. постановою КМ України № 615 від 30.05.2011р.

Під час судового розгляду встановлено, що ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання Прикордонник» взятих на себе зобов'язань не виконує та порушує норми законодавства у сфері надрокористування.

Відповідно до п.2 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затв. постановою КМ України № 865 від 22.12.1994р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) метою проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин є об'єктивна оцінка мінерально-сировинної бази країни на основі єдиних науково-методичних критеріїв; забезпечення достовірності оцінених запасів корисних копалин і відповідності їх якісних показників запланованим напрямам використання; створення умов для найповнішого, економічно раціонального й комплексного використання запасів родовищ корисних копалин з дотриманням вимог щодо охорони надр та навколишнього природного середовища; проведення порівняльної оцінки кількісних та якісних показників запасів корисних копалин, їх географо-економічних, гірничо-геологічних, гідрогеологічних та інших умов залягання для визначення реальної промислової цінності; забезпечення дотримання єдиного підходу до визначення техніко-економічних та фінансових показників господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин у межах конкретної ділянки надр; використання оцінок техніко-економічних та фінансових показників господарської діяльності для цілей інвестиційного планування та оподаткування.

Згідно п.6 цього Положення державній експертизі та оцінці підлягають запаси корисних копалин усіх розвіданих родовищ, у тому числі техногенних, а також запаси корисних копалин, що додатково розвідані в процесі розроблення родовищ, та запаси, що залишаються в надрах у разі ліквідації гірничодобувного підприємства.

Пунктами 25, 26 зазначеного Положення встановлено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться у разі перегляду вимог стандартів щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки, що призводять до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

ДКЗ систематично проводить аналіз державного балансу запасів корисних копалин і дає рекомендації для користувачів надр щодо подання на повторну або первинну державну експертизу матеріалів геолого-економічної оцінки відповідних родовищ корисних копалин.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що з метою оцінки встановлення та/або зміни промислового значення запасів ділянки надр на підставі інформації про фактичні технологічні схеми, техніко-економічні показники і фінансові результати видобування корисних копалин в межах ділянки надр, зокрема, необхідним є виконання регулярної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин, а тому надрокористувач зобов’язаний дотримуватися такої вимоги.

Разом з тим, відповідно до п.10 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затв. постановою КМ України № 615 від 30.05.2011р., невід’ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов’язаної з використанням ділянки надр.

Пунктом 4 ст.4 Угоди про умови користування надрами № 2302 від 13.11.2000р. встановлено істотні умови користування ділянкою надр, зокрема встановлено обов’язок надрокористувача забезпечувати повноту раціонального, комплексного використання та видобування корисних копалин, охорону надр та довкілля в межах ділянки надр, наданої в користування, а також забезпечувати приведення порушених земель у стан, придатний для використання, відповідно до проекту рекультивації; дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов'язаних з користуванням надрами; використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; дотримуватися вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою; надавати в установленому порядку Мінприроди інформацію щодо користування надрами; застосовувати прогресивні технології і техніку, що забезпечують повне, комплексне і раціональне вивчення надр та інші умови.

Статтею 8 зазначеної Угоди передбачено порядок здійснення контролю за виконанням умов Дозволу, відповідно до якої державний контроль за дотриманням правил і нормативів користування ділянкою надр, умов Дозволу, державний нагляд за веденням робіт на ділянці надр та їх використанню здійснює Мінприроди та його органи на місцях, органи місцевого самоврядування та відповідні заінтересовані центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи на містах в межах своєї компетенції. Надрокористувач зобов'язаний надавати органам зазначених у підпункті 1 цієї статті необхідну для їх роботи інформацію, усні або на вимогу письмові пояснення з питань, що належать до компетенції них органів; у разі виявлення порушень, відповідні органи мають право тимчасово зупинити провадження робіт, передбачених Дозволом, до усунення цих порушень, а також ініціювати перед Мінприроди питання зупинення, поновлення та анулювання Дозволу (а.с.21-27).

З огляду на зазначене, відповідач ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання Прикордонник» не дотримався вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами; не усунув порушення, що стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу, у встановлений позивачем строк, який був достатнім та загалом становив більше одного року, не виконав вимог припису № 479-18/02 від 03.08.2018р. та не усунув порушення законодавства у сфері надрокористування, зафіксовані Актом перевірки № 02-02/08/2018-22/п-107 від 02.08.2018р.

За таких умов колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р.

Щодо тверджень апелянта про наявність постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного Суду від 21.08.2018р. у справі № 807/1332/17, згідно якої в задоволенні позову Державної служби геології та надр України відмовлено, наведені обставини не повинні доказуватися при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовної якої встановлено ці обставини, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2018р. у справі № 807/1332/17 касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.11.2017р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018р. - без змін.

Підставою відмови в задоволенні позову Державної служби геології та надр України про припинення права на користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р., наданого ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання Прикордонник», у справі № 807/1332/17 було те, що п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затв. постановою КМ України № 865 від 22.12.1994р., станом на час прийняття Державною службою геології та надр України наказу № 489 від 19.12.2016р. про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р. був нечинним (серпень-грудень 2016 року), а тому підстав для анулювання спеціального дозволу не було.

У розглядуваній справі № 260/943/19 підставою для анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р. є невиконання ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання Прикордонник» вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами; не усунення порушень, що стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу, у встановлений позивачем строк, який був достатнім та загалом становив більше одного року.

При цьому, у грудні 2017 року мало місце відновлення чинності п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затв. постановою КМ України № 865 від 22.12.1994р., з прийняттям постанови КМ України № 1108 від 18.12.2017р. «Про внесення змін до пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин», якою цей пункт викладено в новій редакції.

Також зверненню позивача з розглядуваним позовом передувало проведення планової перевірки, за результатами якої складено Акт перевірки № 02-02/08/2018-22/п-107 від 02.08.2018р., та винесення припису № 479-18/02 від 03.08.2018р., який залишився без належного виконання.

Водночас, наказом Державної служби геології та надр України № 405 від 31.10.2018р. внесені зміни до наказу № 489 від 19.12.2016р. в частині доповнення підстав для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 2302 від 13.11.2000р.

В цілому сукупність наведених обставин призвела до виникнення нових (відмінних від попередніх) правовідносин, в рамках яких заявлений розглядуваний позов.

При цьому, доказів оскарження наведених рішень позивача зі сторони відповідача не надано під час судового розгляду, останнім не вжито заходів для усунення виявлених порушень на час розгляду справи.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що факт припинення розробки родовища не звільняє надрокористувача від обов’язків, встановлених законом.

В частині виконання припису № 479-18/02 від 03.08.2018р. колегія суддів зазначає, що апелянтом долучено до справи лист № 11 вих. від 13.08.2018р., який був скерований до Західного міжрегіонального територіального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр (а.с.138-144), з якого слідує надання неповної інформації позивачу (зокрема, без відповіді залишилося питання щодо виконання товариством рішення ДКЗ стосовно об’єкта ліцензування).

Також з метою оцінки встановлення та/або зміни промислового значення запасів ділянки надр на підставі інформації про фактичні технологічні схеми, техніко-економічні показники і фінансові результати видобування корисних копалин в межах ділянки надр, зокрема, необхідним є виконання регулярної державної експертизи та оцінка запасів родовищ корисних копалин.

При цьому, припис п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затв. постановою КМ України № 865 від 22.12.1994р., є обов'язковим до виконання як такий, що забезпечує механізм прозорого формування, у тому числі й податкової звітності видобувних галузей.

Таким чином, оскільки надрокористувач порушив умови надрокористування, встановлені дозволом, угодою та діючим законодавством, не надав документи, які б підтверджували усунення порушень надрокористування, наказом Держгеонадра № 405 від 31.10.2018р. були внесені часткові зміни до п.42 додатка наказу Держгеонадр № 489 від 19.12.2016р., а саме доповнено перелік порушень та підстав для зупинення дії спеціального дозволу № 2302, а надрокористувачу надано 10 днів на усунення порушень.

Не зважаючи на викладене, відповідач не вжив заходів для усунення виявлених порушень у встановлений строк.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до задоволення.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ТзОВ «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання Прикордонник».

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання «Прикордонник» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.10.2019р. в адміністративній справі № 260/943/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватно-орендне агроторгівельне об’єднання «Прикордонник».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Р. М. Шавель

судді

С. М. Кузьмич

О. І. Довга

Дата складення повного судового рішення: 12.02.2020р.