Справа № 460/309/20
Суддя: Гудима Н.С.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2020 року м. Рівне №460/309/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доПриватного виконавця Виконавчого округу м.Київ Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк"
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного виконавця Виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №10602 від 15.11.2018, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 11658,05 грн;

- зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні про примусове виконання виконавчого напису №10602 від 15.11.2018, вчиненого приватним нотаріусом Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості в розмірі 11658,05 грн;

- зобов`язання повернути надмірно стягнуті за вересень 2019 року - січень 2020 року кошти в сумі 892,66 грн у виконавчому провадженні про примусове виконання виконавчого напису №10602 від 15.11.2018, вчиненого приватним нотаріусом Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості в розмірі 11658,05 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що у січні 2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області дізналася, що на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Вольф Т.Л. від 14.12.2018, винесеної при примусовому виконанні виконавчого напису №10602 від 15.11.2018, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі по тексту, - АТ «ПУМБ») заборгованості в розмірі 11658,05 грн, здійснюються відрахування з належної їй пенсії з 01.01.2019 по даний час. При цьому, постанова про відкриття виконавчого провадження на її адресу не надходила. Зазначає, що за період з 01.01.2019 по січень 2020 року на виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. від 14.12.2018 з належної до виплати позивачці пенсії було утримано 5242,30 грн, у т.ч. 892,66 грн за період вересень 2019-січень 2020 року. Поміж тим, згідно з довідкою АТ «ПУМБ» за №RV4/123 від 11.09.2019, наданої банком у відповідь на її звернення, станом на 11.09.2019 заборгованість по кредиту, процентам та комісії за надання пакету послуг по видачі кредиту відсутня, кредитні зобов`язання за договором №GP-5835475 від 10.01.2014 виконані в повному обсязі. Проте, відповідач постанови про закінчення виконавчого провадження не виніс, а Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області продовжує утримувати з належної позивачці пенсії кошти. Повідомляє, що звернулася до відповідача із заявою від 06.11.2019 з проханням закінчити виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого напису №10602 від 15.11.2018, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 11658,05 грн і надіслати на її адресу копії такої постанови. Однак відповіді позивач досі не отримала, а відрахування з пенсії продовжуються. З посиланням на пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» стверджує, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Оскільки відповідач отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надмірно стягнуті з пенсії позивача кошти за період з вересня 2019 по січень 2020 року в розмірі 892,66 грн. у виконавчому провадженні про примусове виконання виконавчого напису №10602 від 15.11.2018, то вказані кошти, на її думку, мають бути повернуті приватним виконавцем позивачу. З таких підстав, просить позов задоволити повністю.

Ухвалою від 22.01.2020 позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу м.Київ Павелків Тетяни Леонідівни про зобов`язання вчинити певні дії залишена без руху.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 23.01.2020 заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису №10602 від 15.11.2018, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості в розмірі 11658,05 грн (виконавче провадження №57880427, відкрите приватним виконавцем Вольф Т.Л. 08.12.2018).

Ухвалою суду від 03.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ "Перший Український Міжнародний Банк", а також витребувано від відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №57880427 про примусове виконання виконавчого напису №10602 від 15.11.2018. До початку судового засідання на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив від 11.02.2020 (вх. №4559/20 від 12.02.2020, зареєстровано о 8 год.45 хв.) та документи, що витребовувалися судом.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмовому відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що дії приватного виконавця були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Повідомляє, що 08.12.2018 на адресу приватного виконавця стягувачем (АТ «ПУМБ») було направлено заяву про примусове виконання виконавчого напису №10602 від 15.11.2018, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 11658,05 грн. Того ж дня, відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№57880427, яку позивачу було надіслано рекомендованим поштовим відправленням за №901. 04.01.2019 рекомендований лист повернувся на адресу відповідача у зв`язку із закінченням терміну зберігання. В ході примусового виконання на запити приватного виконавця від ПФУ, ДФС отримано інформацію, що боржник перебуває на обліку і отримує дохід у Костопільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у вигляді пенсії в сумі 1910,34 грн., інші джерела доходів у боржника згідно з відповідями відсутні. Внаслідок цього, 14.12.2018 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №57880427 від 14.12.2018, згідно з якою загальна сума, що підлягає стягненню з боржника за цим виконавчим провадженням складає 13173,86 грн, а саме: 350 грн витрати на проведення виконавчих дій; 11658,05 грн сума боргу на користь стягувача АТ «ПУМБ»; 1165,81 грн (10% від суми боргу) основна винагорода приватного виконавця. При цьому, відрахування з доходів боржника постановлено здійснювати у розмірі 20% від пенсії. Таким чином, щомісяця, з лютого 2019 по січень 2020 рр. 18% від відрахувань перераховувалося стягувачу АТ «ПУМБ», а 2% - приватному виконавцю. За період з вересня 2019 по січень 2020 року відповідач отримав відповідно: 43.99 грн, 43,99 грн, 43,99 грн та 44,26 грн основної винагороди, тобто в загальній сумі 176,23 грн. Таким чином, вважає, що твердження позивача щодо надходження грошової суми в розмірі 892,66 грн. на рахунок приватного виконавця не підтверджуються належними доказами. Стверджує, що станом на 11.02.2020 основна винагорода приватного виконавця не погашена в повному обсязі, а відтак, вважає, що у відповідача відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП№57880427. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.64-66).

Письмові пояснення від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача АТ «Перший Український Міжнародний банк» на адресу суду не надходили.

В судове засідання 12.02.2020 учасники справи не прибули. Позивач 07.02.2020 подала до суду клопотання про розгляд справи без участі її та її представника (а.с.62). Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, про причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і своєчасно.

Згідно з ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та третьої особи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

15.11.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. винесено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10602, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення суми заборгованості 11228,05 грн за період з 09 листопада 2017 року по 09 листопада 2018 року з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №GP-5835475 від 10.01.2014, укладеним із акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», а також зазначено, що за вчинення цього виконавчого напису стягнуто плати зі стягувача в розмірі 430 грн., всього сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача складає 11658,05 грн (а.с.88-89).

В подальшому ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось із заявою за вих. №74617 (а.с.85) до приватного виконавця Виконавчого округу міста Київ Вольф Тетяни Леонідівни про примусове виконання рішення боржником ОСОБА_1 . У вказаній заяві стягувач ПАТ «ПУМБ» просив відкрити за місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною за №10602 від 15.11.2018 (а.с.85) про стягнення із боржника, яким є ОСОБА_1 коштів у розмірі 11658,05 грн. У випадку встановлення доходу боржника, яким є ОСОБА_1 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника. До вказаної заяви стягувачем долучено, зокрема, квитанцію про сплату авансового внеску в сумі 233,16 грн. (а.с.86).

08 грудня 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу міста Київ Вольф Тетяною Леонідівною (на час розгляду справи ОСОБА_2 ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57880427 (а.с.91-92) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 11658,05 гривень на підставі виконавчого напису № 10602, виданого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. 15.11.2018. Пунктом 6 вказаної постанови повідомлено сторони виконавчого провадження про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1165,80 грн, яка складається з 10% від загальної суми до стягнення за виконавчим документом, яка може бути оплачена боржником в добровільному порядку на рахунок приватного виконавця Вольф Т.Л. або буде стягнута з боржника в примусовому порядку в процесі виконавчого провадження, згідно з вимогами ст.ст.27, 45 Закону України «Про виконавче провадження».

У період з 01.01.2019 по 01.01.2020 з пенсійних виплат позивача проводилося стягнення сум заборгованості, що не заперечується сторонами.

Стверджуючи про повну сплату заборгованості за кредитним договором №GP-5835475 від 10.01.2014 станом на 11.09.2019 та безпідставність відрахування 892,66 грн в рахунок погашеного боргу, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правової оцінки встановленим обставинам справи, суд виходить з того, що спірні правовідносини виникли з приводу виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, а відтак при вирішенні справи по суті суд виходить з положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), згідно зі статтею 1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIIІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 26 Закон №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Як встановлено судом, відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 11228,05 грн та 430 грн плати за вчинення виконавчого напису.

Статтею 68 Закону №1404-VIII визначено умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до ч.1 та ч.2 якої стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Матеріалами справи підтверджено, що сума стягнення за виконавчим написом нотаріуса № 10602, виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. 15.11.2018, складає 11658,05 грн, відтак не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати (а.с.88).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач просить звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника (а.с.66).

Згідно з ч.3 ст.68 Закону №1404-VIII про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ч.1 ст.70 Закону №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому згідно з ч.2 цієї ж статі з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Частинами 1-4 ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Матеріалами виконавчого провадження № 57880427 підтверджено, що за результатами запитів у межах виконавчого провадження приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Костопільському районі Рівненської області та отримує пенсію у розмірі 1910,34 грн, інших доходів позивача не виявлено (а.с.95-98).

На підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.12.2018 у виконавчому провадженні №57880427 приватним виконавцем звернуто стягнення на дохід позивача, отримуваний у Костопільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України шляхом здійснення відрахувань із доходів боржника, отримуваних у Костопільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, у розмірі 20 відсотків на користь стягувача, у першу чергу: витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 350,00 грн; суми боргу шляхом перерахування на користь стягувача у розмірі 11658,05 грн; основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1165,81 грн. Стягнення винагороди приватного виконавця постановлено здійснювати пропорційно у розмірі 10 відсотків до суми стягнення за виконавчим документом.

Загальна сума, яка підлягала до стягнення з позивача на підставі вказаної постанови від 14.12.2018 ВП №57880427 склала 13173,86 грн (а.с.99-100).

Відповідно до пунктів 3 та 4 цієї ж постанови виконавцем зобов`язано підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу - підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Зобов`язано підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу - підприємця щокварталу надсилати за адресою: вул. Поправки Юрія, 6, оф. 15, м. Київ, 02094, за місцем знаходження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

З матеріалів справи суд встановив, що 06.11.2019 позивач звернулася до відповідача з заявою (а.с.12), у якій просила закінчити виконавче провадження у зв`язку зі сплатою заборгованості перед ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в повному обсязі, що підтверджується довідкою банку № RV4/123 від 11.09.2019.

Дійсно, згідно з довідкою № RV4/123 від 11.09.2019, наданою ОСОБА_3 , кредитні зобов`язання за договором № GР 5835475 від 10.01.2014 виконані в повному обсязі. Станом на 11.09.2019 заборгованість по кредиту, процентам та комісії за надання пакету послуг по видачі кредиту відсутня (а.с.11).

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідач стверджував, що позивачем повністю не погашено заборгованість за виконавчим документом та витратам виконавчого провадження зазначаючи, що фактично від боржника за період з вересня 2019 по січень 2020 надійшло 176,23 грн, з яких: за вересень 2019 року 43,99 грн, за жовтень 2019 року - 43,99 грн, за листопад 2019 року - 43,99 грн, за січень 2020 року - 44,26 грн.

Перерахування відповідачу зазначених коштів підтверджено дослідженими судом копіями платіжних доручень від 12.09.2019 № 34769 (а.с.69), від 11.10.2019 № 40549 (а.с.70), від 12.11.2019 (а.с.71), від 16.12.2019 № 48898 (а.с.72), від 09.01.2020 № 1751 (а.с.73).

Частиною 1 ст.69 Закону №1404-VIII передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

У відповіді на заяву позивача від 06.11.2019 (а.с.45) приватний виконавець повідомив, що виконавче провадження № 57880427 з примусового виконання виконавчого напису № 10602 від 15.11.2018, виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., буде завершено після погашення основної винагороди, залишок до сплати 804,81 грн. При цьому зазначено, що звіти про стягнення грошових сум головним бухгалтером Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на адресу приватного виконавця не направлялися. Вказано, що Костопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України повинно направити приватному виконавцю уточнюючий звіт форми № 1ДФ для уточнення інформації по стягнутих коштах.

Водночас, за відомостями Костопільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (а.с.14) з пенсійних виплат ОСОБА_1 проведено відрахування щодо примусового виконання виконавчого напису № 10602, виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. 15.11.2018, з лютого 2019 року по січень 2020 року на загальну суму 5242,30 грн (а.с.14).

Вказане свідчить на користь доводів відповідача та підтверджує не повне погашення на час розгляду справи у суді заборгованості позивача за виконавчим написом приватного нотаріуса № 10602 від 15.11.2018.

Інших доказів на підтвердження проведення погашення суми заборгованості у порядку, визначеному у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.12.2018 у виконавчому провадженні №57880427, суду не надано.

За приписами ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно зі ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Встановлені в судовому засіданні обставини справи дають суду підстави критично оцінити та відхилити як доказ, подану позивачем довідку № RV4/123 від 11.09.2019 про відсутність заборгованості за кредитними зобов`язаннями позивача за договором № GР 5835475 від 10.01.2014, позаяк вказаною довідкою не підтверджуються повне погашення заборгованості у розмірі 13173,86 грн, яка складається з заборгованості: за кредитним договором в сумі 11228,05 грн, плати за вчинення виконавчого напису у сумі 430 грн та 1165,81 грн основної винагороди виконавця.

Як зазначалось судом, ч.1 ст.69 Закону №1404-VIII зобов`язано підприємства, установи, організації, фізичних осіб, фізичних осіб підприємців, які здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, надсилати виконавцю щомісячні звіти про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Обов`язок надіслання щоквартальних звітів за місцезнаходженням приватного виконавця обумовлено у п.3 постанови по звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.12.2018 (а.с.99-100).

Проте, матеріали справи не містять відповідних звітів про щомісячні відрахування на погашення заборгованості позивача у загальній сумі 13173,86 грн, з яких: 350,00 грн - витрати на проведення виконавчих дій; 11658,05 грн - сума боргу за кредитним договором № GР 5835475 від 10.01.2014; 1165,81 грн - основна винагорода приватного виконавця.

Статтею 39 Закону №1404-VIII визначено підстави для закінчення виконавчого провадження. Зокрема, п.9 ч.1 ст.39 вказаного закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому суд враховує положення пункту 4 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 передбачено, що фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково та виконавчого документа немайнового характеру в повному обсязі в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», якщо за такими документами стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно з ч.2 ст. 39 Закону №1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Аналіз встановлених судом обставин за результатом дослідження доказів в матеріалах справи дає підстави для висновку про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження за відсутності належних доказів повного погашення заборгованості по виконавчому провадженню № 57880427 з примусового виконання виконавчого напису № 10602 від 15.11.2018.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 (справа № 11-138заі18) висловила позицію, згідно з якою «протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені».

Отже, для того щоб встановити факт бездіяльності суб`єкта владних повноважень, необхідно в першу чергу визначити, які дії відповідно до закону він мав вжити, і не вжив, чи яке рішення мав прийняти, і не прийняв. Тільки після цього може йти мова про допущення суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно конкретної особи у будь-якій сфері правовідносин.

Встановлені фактичні обставини справи дають суду підстави для висновку про безпідставність позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №10602 від 15.11.2018, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., позаяк закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа передбачає фактичне його виконання, що не знайшло підтвердження за результатом судового розгляду даної справи.

Суд враховує, що у постанові від 05.04.2019 у справі №809/248/18 (адміністративне провадження №К/9901/53585/18) Верховний Суд вказав, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є наслідком встановлення судом протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень

Відповідно до положень ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволенні позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п.4 ч.2 ст.245 КАС).

З огляду на відсутність будь-яких доказів неправомірності поведінки відповідача у спірних правовідносинах, у суду відсутні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії відповідно до позовних вимог.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження та повернення стягнутих за вересень 2019 року - січень 2020 року коштів в сумі 892,66 грн слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень ч.2 ст.77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що позивачем не доведені обставини, на які вона посилалася у позовній заяві, а судом не встановлені відповідні факти під час розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для застосування заходів судового захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на це рішення суду відповідно до ч.6 ст. 287 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 12 лютого 2020 року.

Суддя Гудима Н.С.