Справа № 480/4968/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2020 р. Справа №480/4968/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - Макаренка О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, часткове скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) через представника звернулась до суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, далі - відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;
- частково скасувати рішення, оформлене протоколом №89 від 31.08.2018 п.13 в частині розміру призначеної одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму матері загиблого молодшого сержанта ОСОБА_2 ;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб на підставі нового висновку ЦВЛК ЗСУ №3212 від 15.11.2019 про пов`язаність смерті ОСОБА_2 з виконанням обов`язків військової служби з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі - 18.10.2015.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.10.2015 при невстановлених обставинах в місті дислокації військової частини № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) загинув її син - військовослужбовець контрактної служби ЗСУ, учасник бойових дій, молодший сержант ОСОБА_2 .
Після звернень з 2017 року по 2018 рік до відповідних органів та судів, на підставі рішення суду протоколом від 31 серпня 2018 року № 89 пункт 13 рішенням Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, позивачу було призначено та виплачено відповідну грошову допомогу у зв`язку із загибеллю сина у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі.
Крім того, позивач зверталась до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (далі - Департамент соцзахисту СМР) із заявою про надання їй статусу «член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця» та видачі відповідного посвідчення встановленого зразку, однак їй було відмовлено у встановлені статусу. У судовому порядку було задоволено її вимоги та зобов`язано Департамент соцзахисту СМР встановити позивачу статус «члена сім`ї загиблого» та видати відповідне посвідчення.
Одночасно позивач зверталась до ЦВЛК Збройних сил України з вимогою переглянути висновок ЦВЛК № 2763 від 26.10.2015 стосовно пов`язаності причин смерті сина з виконанням обов`язків військової служби, але отримала відмову. У судовому порядку її вимоги задоволено та зобов`язано ЦВЛК скасувати попередній висновок № 2763 від 26.10.2015 та скласти новий висновок про те, що смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. На виконання рішення суду комісія ЦВЛК переглянула висновок ЦВЛК № 2763 від 26.10.2015 та склала новий висновок №3212 від 15.11.2019, в якому зазначено, що травма та причина смерті молодшого сержанта ОСОБА_2 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
25.06.2019 позивач у черговий раз, вважаючи, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі сина, позивач звернулась до відповідача - МО України із заявою про виплату різниці одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратних прожиткових мінімумів у зв`язку із загибеллю сина-військовослужбовця при виконанні обов`язків військової служби ( з урахуванням вже раніше отриманої грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, у зв`язку зі змінами в законодавстві. Однак, отримала відмову, оформлену листом №116/14/5/986/л від 30.07.2019, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 06.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на електронну адресу суду надіслав відзив (а.с.68-72), в якому заперечував проти задоволення позову та зазначив, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу необхідно керуватися законодавством, що діяло на цей день, а саме - Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі - Порядок №975).
Відповідач зазначає, що при подачі позовної заяви до суду позивач невірно трактує прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» від 06.04.2017 року №2004-УП та Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в цілому, оскільки позивач вважає, що п.2 Прикінцевих положень цього Закону вказує, що на нього повинні розповсюджуватися суми виплат цього закону.
Однак, на переконання відповідача, позиція позивача є помилковою та необґрунтованою, оскільки п.2 Перехідних положень вказує на те, на кого розповсюджується дія Закону, а не на суми відшкодування одноразової грошової допомоги, що є зовсім різними за своїм правовим змістом поняттями (а.с.68-72).
Також представником відповідача було заявлено клопотання про залучення до участі у справі третю особу - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Протокольною ухвалою суду від 16.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третю особу - ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв"язку з безпідставністю даного клопотання.
Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 був прийнятий на військову службу до Збройних Сил України, з ним укладено контракт на особливий період до оголошення демобілізації з 27.01.2015, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №206-РС від 11.11.2017 (а.с.12).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 30.10.2015 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Дніпропетровській області, Новомосковський район, смт Гвардійське (а.с.11).
Згідно з копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №225 від 11.12.2017 смерть молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.13).
Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії Міноборони від 31.08.2018 №89 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 у справі №537/4106/17 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2018, було скасовано пункт 91 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.01.2018 № 7 в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги матері загиблого молодшого сержанта ОСОБА_2 .
У зв`язку з цим прийнято нове рішення (з урахуванням висновків суду) про призначення допомоги матері загиблого 17.10.2015 молодшого сержанта ОСОБА_2 , смерть якого пов`язана з проходженням військової служби (згідно з постанови суду), на підставі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 30.10.2015, в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі в сумі 689000 (шістсот вісімдесят дев`ять тисяч) грн. (а.с.14).
25.06.2019 ОСОБА_1 зверталася до Міністерства оборони України із заявою про збільшення суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її сина - сержанта ОСОБА_2 , що передбачено змінами до законів стосовно розміру виплат та просила повторно розглянути її заяву та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю сина у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму з урахуванням раніше виплачених коштів (а.с.59).
Листом №116/14/5/986/л від 30.07.2019 її було повідомлено, що правові відносини мають розглядатися на час виникнення права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства та нормативно-правових актів, що регламентують питання призначення такої допомоги, в редакції, що діяла на час виникнення права, а не на час призначення допомоги (а.с.60).
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд зазначає наступне.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджено Постановою КМУ від 25.12.2013р. № 975.
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Пунктом 10 даного Порядку визначено перелік документів які мають надаватись для призначення допомоги, зокрема: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, і т.і.
Так, позивачем до заяви про призначення грошової компенсації було надано накази №№206РС та 255 від 11.11.2018р. та зазначено, що всі інші документи необхідні для прийняття рішення про виплату компенсації є в наявності у комісії.
Так, звертаючись до відповідача з відповідною заявою про різниці одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратних прожиткових мінімумів у зв`язку із загибеллю сина-військовослужбовця (отримання компенсації в розмірі 500-кратного розміру прожиткових мінімумів позивачем не заперечується) та просила врахувати наступне:
Згідно ст..16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-Х 11 , в редакції, яка діяла на той час, передбачено виплату одноразової грошової допомоги родині загиблого військовослужбовця. Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Згідно ст.16-2 Закону №20ІІ-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
Процедура виплати ОГД встановлена Порядком №975, затвердженому Постановою КМ України від 25.12.2013 р.
Позивач входить до кола осіб, які мають право на отримання ОГД, що підтверджено відповідними судовими рішеннями (копії в справі).
Разом з тим, позивач просить суд взяти до уваги те, що на даний час відбулися зміни у діючому законодавстві щодо розміру одноразової грошової допомоги, передбачені ст..16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так, згідно Закону України №2004-УІІІ від 6 квітня 2017 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців" внесені зміни до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Розмір одноразової грошової допомоги збільшено до 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі військовослужбовця або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 ст. 16 цього Закону.
Саме дана обставина змусила позивача звернутись до МО України з відповідною заявою від 25.06.2019р. (копія - а.с.59).
У своїй заяві позивач посилалась на те, що згідно ст..2 розділу 11 «Прикінцеві положення» встановлено, що дія Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» №2004-УІІІ не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства. Позивачу виплата одноразової грошової допомоги була затримана майже на три роки не з його вини і від нього не залежала, тому на позивача розповсюджується дія Закону №2004-УІІІ, оскільки рішення про призначення їй ОГД та її виплата малі місце після набрання чинності цим законом.
Позивач просила суд взяти до уваги, що рішення про виплату ОГД було прийняте лише 31 серпня 2018 року. Тож, на підставі зазначених нормативних актів, у позивача виникло право на одноразову грошову допомогу у збільшеному розмірі а саме 750 прожиткових мінімумів установлених на 1 січня календарного року в якому загинув її син .
Позивач вважає, що незаконними рішенням відповідача (яке викладено у листі - відмові від 30.07.2019р.) порушені її права і свободи, вона незаконно позбавлена соціального захисту в межах і об`єму, встановленими діючим законодавством у зв"язку з чим просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб; частково скасувати рішення, оформлене протоколом №89 від 31.08.2018 п.13 в частині розміру призначеної одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму матері загиблого молодшого сержанта ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб на підставі нового висновку ЦВЛК ЗСУ №3212 від 15.11.2019 про пов`язаність смерті ОСОБА_2 з виконанням обов`язків військової служби з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі - 18.10.2015.
Щодо позовної вимоги про часткове скасування рішення, оформлене протоколом №89 від 31.08.2018 п.13 в частині розміру призначеної одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму матері загиблого молодшого сержанта ОСОБА_2 , суд не вбачає правових підстав для його скасування і, відповідно для задоволення вимог позивача в даній частині, оскільки дане рішення відповідачем було прийнято на виконання і у відповідності до рішення суду у іншій справі і , фактично, відповідач приймаючи відповідне рішення №89 від 31.08.2019р. діяв у відповідності до вимог чинного законодавства стосовно обов"язковості виконання рішення суду.
Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб та в частині позовних вимог стосовно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб на підставі нового висновку ЦВЛК ЗСУ №3212 від 15.11.2019 про пов`язаність смерті ОСОБА_2 з виконанням обов`язків військової служби з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі - 18.10.2015, суд вважає за доцільне зазначити, що сформульовані таким чином позовні вимоги є досить суперечливі.
Так, позовна вимога про протиправну бездіяльність щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб фактично свідчить про те, що позивач вважає її заяву вже розглянутою (але не на користь неї). Однак третя позовна вимога про зобов"язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.06.2019р. про виплату різниці грошової допомоги свідчить про те, що позивач вважає свою заяву фактично не розглянутою.
Визначаючись з правовою позицією стосовно даних двох позовних вимог, суд виходить з того, що письмова відповідь - лист. №116/14/5/986/л від 30.07.2019 з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не є рішенням, яке мало бути прийнято у даному за наслідками розгляду заяви позивачки від 25.06.2019р. Зазначена заява на даний час фактично належним чином не розглянута, відповідне рішення, яке може бути предметом оскарження відповідачем не прийнято.
Порядок прийняття рішення за наслідками поданої заяви та доданих до неї документів передбачено пунктами 13, 14 та 15 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно положень зазначеного Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає р і ш е н н я про приз н а че нн я о дноразової грошової допомоги або про в і д м о в у в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене р і ш е н н я разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Доказів прийняття відповідного рішення за заявою позивача від 25.06.2019р. відповідачем не надано. Лист від 30.07.2019р. (а.с.60) не може сприйматись судом, як письмове повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови, оскільки в даному листі відсутні жодні посилання на наявне рішення прийняте за її заявою, яке вона, згідно вищезазначеного Порядку №975. Фактично, заступник начальника фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України "опрацював" заяву позивача про виплату ОГД, сприймаючи дану заяву як звернення (про це йдеться у листі від 30.07.2019р. - а.с.60), доті як дана заява підлягає розгляду у відповідності до вимог чинного законодавства з послідуючим обов"язком щодо прийняття відповідного рішення.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги відмовивши позивачу в задоволенні вимог щодо часткового скасування рішення, оформленого протоколом №89 від 31.08.2018 п.13 в частині розміру призначеної одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму матері загиблого молодшого сержанта ОСОБА_2 .

В іншій частині суд задовольняє позовні вимоги, зокрема: щодо визнання протиправною бездіяльності з боку відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у вигляді надсилання листа-відмови та в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.06.2019р. про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб на підставі нового висновку ЦВЛК ЗСУ №3212 від 15.11.2019 про пов`язаність смерті ОСОБА_2 з виконанням обов`язків військової служби з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі - 18.10.2015.

Стосовно вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказані положення не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду. Тобто, це право суду, а не його обов`язок, суд має можливість самостійно на власний розсуд приймати рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт.

При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.

Враховуючи те, що позивачем не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч. 1 ст. 382 КАС України та не надано доказів на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, часткове скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зобов`язати Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 25.06.2019р. та додані документи та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб на підставі нового висновку ЦВЛК ЗСУ №3212 від 15.11.2019 про пов`язаність смерті ОСОБА_2 з виконанням обов`язків військової служби з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі - 18.10.2015.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.01.2020.

Суддя О.М. Кунець