Справа № 2а-19248/11/2670
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 лютого 2020 року

Київ

справа №2а-19248/11/2670

адміністративне провадження №К/9901/34529/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С. Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 2а-19248/11/2670 за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків до Закритого акціонерного товариства «АТ Каргілл», Приватного підприємства «Колос Кіровоградщини - 2009», Приватного підприємства «Електропроммаш» про стягнення в дохід держави коштів, одержаних за договорами поставки сільгосппродуктів вчинених з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, у зв`язку з нікчемністю у розмірі 14505461,40 грн,-

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2019 року Офіс великих платників податків ДФС звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 2а-19248/11/2670 за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків до Закритого акціонерного товариства «АТ Каргілл», Приватного підприємства «Колос Кіровоградщини - 2009», Приватного підприємства «Електропроммаш» про стягнення в дохід держави коштів, одержаних за договорами поставки сільгосппродуктів вчинених з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, у зв`язку з нікчемністю у розмірі 14505461,40 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року вищезазначену касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Верховного суду від 25 квітня 2019 року Офісу великих платників податків ДФС відмовлено у задоволені клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, касаційну скаргу повернуто.

11 грудня 2019 року Офіс великих платників податків ДФС (безпосередньо через канцелярію суду) повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 2а-19248/11/2670 (постанову суду у повному обсязі складено 01 березня 2019 року).

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2019 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишено без руху, зобов`язано податкову надати до суду обгрунтоване клопотання про поновлення строку та вказати інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження у справі № 2а-19248/11/2670, окремо судом було зазначено, що судовий збір за подання вищезазначеної касаційної скарги було сплачено суб`єктом владних повноважень, який не є відповідачем у справі.

Окрім того, на час винесення вищенаведеної ухвали про залишення касаційної скарги без руху до суду не надходило будь-яких клопотань, щодо заміни сторони та/або правонаступництва Офісом великих платників податків ДПС.

Ухвала Верховного Суду від 20 грудня 2019 року отримана податковою 02 січня 2020 року.

13 січня 2020 року Офіс великих платників податків ДПС звернувся до Верховного Суду з заявою про усунення недоліків, в котрій зазначає інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження у справі № 2а-19248/11/2670, просить поновити пропущений процесуальний строк та здійснити процесуальне правонаступництво замінивши Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби () на Офіс великих платників податків Державної податкової служби ().

В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 2а-19248/11/2670 податковий орган вказує, що при подані касаційної скарги вперше, ним були дотримані усі норми передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, але у зв`язку з несплатою судового збору касаційна скарга була повернута. Офіс великих платників податків ДФС зазначає, що одразу після надходження коштів він здійснив сплату судового збору у справі № 2а-19248/11/2670, після чого, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду в друге.

Таким чином, податкова приходить до висновку, що вона вчиняла послідовні та регулярні дії, спрямовані на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які свідчать, що контролюючий орган дійсно бажав реалізувати своє право на касаційне оскарження у даній справі у найкоротший строк.

Згідно з частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів касаційної скарги та вищенаведеного клопотання податковим органом не надано доказів вчинення послідових дій спрямованих на використання його права на касаційне оскарження у термін передбачений Кодексом адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Вищезазначену касаційну скаргу податкової вперше було повернуто ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року, проте, сплату судового збору вчинено лише 27 листопада 2019 року, про що свідчить відповідне платіжне доручення № 286 від 27 листопада 2019 року, повторно з касаційною скаргою Офіс великих платників податків ДФС звернувся лише 11 грудня 2019 року.

Верховний Суд, зазначає, що ДФС (ДПС) та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

Таким чином, Верховний суд приходить до висновку що строк було пропущено не з поважних причин, що дає підстави суду визнати наведені скаржником підстави про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження не поважними, а доводи - необґрунтованими.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Разом з тим, проміжок часу, який сплинув після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції до звернення з касаційною скаргою (повторно), є досить тривалим, перевищує процесуальний строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, а тому ця обставина не може не бути врахована при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень у справі № 2а-19248/11/2670.

Зважаючи на викладене, зазначені відповідачем підстави для поновлення строку касаційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки останні не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень, порушуючи принцип юридичної визначеності.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження інших підстав пропуску такого строку поважними.

Щодо заявленого клопотання про заміну відповідача з Офісу великих платників податків ДФС () на його правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС () на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Підставами для залучення до участі правонаступника сторони або третьої особи можуть бути, зокрема, але не виключено, припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення.

Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання Офісу великих платників податків ДПС про заміну сторони у справі № 2а-19248/11/2670 з Офісу великих платників податків ДФС () на його правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС ().

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Замінити відповідача у справі № 2а-19248/11/2670 з Офісу великих платників податків ДФС () на його правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС ().

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 2а-19248/11/2670

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підпис В.П. Юрченко