Справа № 215/5740/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 215/5740/19

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року (суддя Букіна Л.Є) в адміністративній справі №215/5740/19

за позовом ОСОБА_1

до начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради Мурашко Костянтина Віталійовича

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

установив:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у невжитті заходів для забезпечення фундаментального права на попередження за можливістю страждань і болю, на доступність у галузі охорони здоров`я відповідно до правової позиції ст.ст.3, 21, ч. 2 ст.28, ст.49 Конституції України, та у застуванні не належної правової процедури розгляду заяв позивача від 06.06.2019 року і 01.07.2019 року згідно порядку ст.ст. 7, 18, 19 ЗУ «Про звернення громадян», ч.ч. 1, 2, 8 ст. 11 ЗУ «Про державну службу»;

- постановити окрему ухвалу згідно ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України;

- захистити права позивача на інформацію, зазначивши окремим пунктом рішення, що без винесення за результатами розгляду звернення рішення, постанови, тобто правового акту начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради Мурашко Костянтина Віталійовича, заяви від 06.06.2019 року і 01.07.2019 року вважається належно не розглянутими.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 30.10.2019 р. було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 768,40 грн.; доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог (копії заяви від 12.11.2018 року із доказами її отримання відповідачем); зазначення змісту позовних вимог у частині визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 30.10.2019 року про усунення недоліків.

Перевіривши дотримання скаржником вимог процесуального закону до апеляційної скарги, суддя встановив, що апеляційна скарга подана на пошту 28.12.2019 року разом із заявою про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду.

Розглянувши зазначені клопотання, суддя приходить до наступних висновків.

Ухвала суду першої інстанції від 02.12.2019 року направлена скаржнику поштою, вручена останньому 24.12.2019р., що підтверджується матеріалами справи (а.с.23). Апеляційна скарга подана скаржником на пошту 28.12.2019 року.

Оскільки ухвалу постановлено без участі сторін, застосуванню підлягає ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За таких обставин суд вважає, що слід задовольнити заяву ОСОБА_1 та поновити строк апеляційного оскарження.

Щодо сплати судового збору.

Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.

При цьому, суд, вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру), обмежений статтею 8 Закону України "Про судовий збір", в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.

Скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки предметом позову є захист його соціальних прав, а його дохід підтверджується довідкою Тернівського районного УПСЗН, згідно котрої він отримує компенсацію непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 групи, яка за 12 місяців складає 758,73 грн., що не дозволяє йому сплачувати судовий збір, що перевищує 5% його річного доходу.

Просить також суд скористатися доступом до єдиного реєстру фізичних осіб з органу доходів і зборів про його місячний дохід.

Суддя вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Доступ до правосуддя передбачає певні обмеження, в тому числі, процесуальними строками, необхідністю сплати судового збору, дотриманням вимог до позовної заяви (апеляційної скарги), що встановлені процесуальним законом, тощо.

Скаржник під час звернення з апеляційною скаргою зобов`язаний або сплатити судовий збір, або надати докази того, що він має право на звільнення, зменшення розміру або відстрочку сплати судового збору.

Оскільки надана позивачем довідка не є належним доказом, що підтверджує розмір річного доходу позивача, заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо посилань скаржника на можливість з`ясування суддею наявності у нього відповідних пільг та належного майнового положення шляхом звернення до Єдиного реєстру фізичних осіб з органу доходів і зборів про його місячний дохід, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.80 КАС України чітко передбачає право учасника справи подати клопотання про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати докази.

Суддя зазначає, що будь-яких обставин, щодо унеможливлення самостійно надати належні для підтвердження скрутного матеріального становища доказів, а також заходи, які позивач вживав для отримання цих доказів самостійно, та (або) причини неможливості самостійного отримання таких доказів, скаржником наведено не було.

КАС України не визначає обов`язку суду щодо звільнення від сплати судового збору та обов`язку самостійно збирати докази в обґрунтування та/або підтвердження обґрунтування підстав звільнення на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Сплата судового збору або надання доказів, що підтверджують право особи на звільнення (зменшення розміру, відстрочку) від його сплати покладається саме на особу, що звертається до суду.

Щодо доводів скаржника, що предметом позову є захист соціальних прав, суддя зазначає, що судовий збір, крім компенсації витрат на здійснення судочинства, виконує ще й дисциплінуючу функцію - перешкоджає поданню сторонами необґрунтованих позовів, заяв, клопотань. Адже в разі відмови в їх задоволенні сплачені кошти не повертаються. Отже, на думку суду, позовні вимоги, заявлені позивачем в позові, виходять за межі вимог про захист його особистих соціальних прав, а тому він не підлягає звільненню від сплати судового збору.

За таких обставин суд вважає, що слід відмовити скаржнику у задоволенні його клопотання і зобов`язати виконати вимоги закону щодо судового збору.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду згідно п. 5 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. 169, 295, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження на ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 р. у справі №215/5740/19.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 р. у справі №215/5740/19 про повернення позовної заяви - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме:

- надати суду належні докази, що підтверджують розмір річного доходу за 2019 рік,

- або надати докази сплати судового збору в сумі 1921,00 грн (реквізити для сплати судового збору - одержувач: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101; рахунок отримувача: UA1004004; код класифікації доходів бюджету: 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; призначення платежу: "*;101; __________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата) по справі _________ (Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд").

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко