Справа № 500/1333/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 500/1333/19 пров. № 857/11821/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року, прийняте суддею Баранюк А.З. о 13 годині 42 хвилині у місті Тернополі, повний текст складений 10.10.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, приватне агропромислове підприємство «Дзвін» про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач) про визнання рішення Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області №2 від 02.01.2019 року щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку протиправним, зобов`язання врахувати ОСОБА_1 період з 1979 по 1981 роки та період з 1981 по 1983 роки проходження служби в Радянській армії до стажу роботи позивача на посаді тракториста та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення із заявою.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року позов задоволений.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із вимог законодавства та обставин справи, а саме, що позивач закінчив профтехучилище та з 10.05.1979 року по 23.09.1981 року працював у колгоспі «Правда». Подібне підтверджується записами трудової книжки та довідкою з ПАТ «Дзвін», яке є правонаступником колгоспу.

Крім того, до стажу зараховується і період перебування на військовій службі, оскільки на момент призову позивач був працевлаштований, відтак стаж з 10.05.1979 року по 23.09.1981 року та з 30.10.1981 року по 18.11.1983 року, підлягає врахуванню.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Тернопільській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 , останній працював в колгоспі з 10.05.1979 року по 23.09.1981 року помічником тракториста, а з 12.12.1983 року по 29.12.2004 року - трактористом. Довідка, видана ПАТ «Дзвін» не відповідає уточнюючим довідкам від 27.07.2018 року №302, 303, в яких зазначено, що ОСОБА_1 з 1979 року по 1981 рік та в 1983 році працював у тракторній бригаді, посада не зазначена, а в 1982 - помічником тракториста і з 1984 року по 29.12.2004 року - трактористом. Подібне вбачається і з книг про оплату праці.

Отже, до пільгового стажу враховано роботи на посаді тракториста - машиніста з 01.01.1984 року по жовтень 2004 року, що становить 19 років 02 місяці 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії у віці 55 років.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 після досягнення 55 річного віку звернувся до Чортківського ОУПФУ Тернопільської області із заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку.

02.01.2019 року Чортківське ОУПФУ Тернопільської області прийняло рішення №2, яким в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено, оскільки відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 працював в колгоспі «Правда» з 10.05.1979 року по 23.09.1981 року помічником тракториста, а з 13.12.1983 року по 29.12.2004 року трактористом в колгоспі «Правда» (ААГ «Правда» та ПАП «Дзвін»). Довідкою №311 від 31.07.2019 року, виданою ПАП «Дзвін», яке є правонаступником колгоспу «Правда» та ААГ «Правда», стверджується, що ОСОБА_1 в періоди з 10.05.1979 року по 23.09.1981 року, з 13.12.1983 року по 29.12.2004 року працював трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. Проте, в довідках про стаж від 27.07.2018 року №302, 303 вказано, що з 1979 року по 1981 року та в 1983 році заявник працював в тракторній бригаді, посада не зазначена, в 1982 - помічником тракториста і з 1984 року по 29.12.2004 року трактористом. В ході перевірки підтверджено достовірність довідки № 302, виданої згідно книг обліку стажу та розрахунків з колгоспниками. Одночасно проведено перевірку достовірності поданих для призначення пенсії даних з книгами по оплаті праці, які підтверджують роботу ОСОБА_1 в тракторній бригаді з 1979 року по 1981 рік, не зазначаючи займаної посади, з 1982 року по 1992 рік та за 1999 - 2000 роки підтверджують роботу трактористом, а з 1994 року по 1998 рік та 2001-2004 роки тільки факт роботи, не вказуючи ні посаду, ні підрозділ, де проходила робота. Враховуючи подані документи та результати проведеної перевірки ОСОБА_1 до стажу роботи в якості тракториста-машиніста враховано період з 01.01.1984 року по жовтень 2004 року, всього 19 років 02 місяці 26 днів, що недостатньо для призначення пенсії.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відтак, головними умовами для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за заявою від 21.12.2018 року є досягнення віку 55 років, наявність страхового стажу 26 років, а також стажу при виконанні робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства упродовж 20 років.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7. Так до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Трактористи-машиністи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні наведених вище умов. Трактористам-машиністам, постійно зайнятим на причіпних і стаціонарних установках і агрегатах, пенсії призначаються на загальних підставах. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 закінчив сільське професійно-технічне училище №8 с.Буданів Тернопільської області де йому присвоєно кваліфікація - тракторист-машиніст 3-го класу, що підтверджується атестатом НОМЕР_2 (а.с. 40).

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 59-60) позивач з 10.05.1979 року до 23.09.1981 року працював в колгоспі «Правда» помічником тракториста, а з 13.12.1983 року по 29.12.2004 року - трактористом в колгоспі «Правда» (ААГ «Правда» та ПАП «Дзвін»).

Відповідно до довідки №302 від 27.07.2018 року ПАП «Дзвін», у зв`язку із реформуванням ААГ «Правда» перейменовано в ПАП «Дзвін».

Покликання апелянта на те, що позивач 1979 року по 1981 рік та в 1983 році працював у тракторній бригаді, тому такий стаж не можна зарахувати як стаж тракториста - машиніста не заслуговує на увагу, оскільки робота у тракторній бригаді не означає, що позивач не міг працювати трактористом у цій же бригаді.

Крім того, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що хоча у самих записах трудової книжки не вказано посаду, на якій позивач працював, однак зазначено професію, спеціальність - тракторист, що, у свою чергу, виключає сумніви, що ОСОБА_1 виконував на даному підприємстві роботу тракториста-машиніста.

Крім цього, стаж роботи позивача трактористом-машиністом і його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві у періоди з 10.05.1979 року по 23.09.1981 року, з 13.12.1983 року по 31.03.2000 року, з 01.04.2000 року по 29.12.2004 року підтверджуються також довідкою №311 від 31.07.2019 року, видану ПАП «Дзвін» та яка в часі є найпізнішою щодо попередніх.

Відповідно до ч.1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Оскільки, на момент призову на строкову військову службу позивач був працевлаштований за посадою тракториста, то строк проходження строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Записами військового квитка НК №4725307 (а.с.34-35) підтверджується, що з 30 жовтня 1981 року по 18 листопада 1983 року позивач проходив військову службу в Радянській армії. Також згідно записів трудової книжки вбачається, що до та після служби в армії позивач продовжував працювати в колгоспі. Отже, спірний період підлягає зарахуванню до стажу, який дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2019 року у справі №674/1579/16-а.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 500/1333/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 11.02.2020 року