Справа № 320/621/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/621/19 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Візит» звернулося з позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 24.09.2018 на загальну суму 5 494 291,50 грн, в т.ч. за основним платежем - 3 662 861,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 831 430,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що інкриміноване відповідачем ТОВ «Візит» звинувачення в порушенні ст. 198 Податкового кодексу України в частині безпідставного завищення податкового кредиту з ПДВ за вересень 2016 року не підтверджується, адже враховуючи факт виписки ТОВ «Інтегра-Холдинг» на адресу ТОВ «Візит» податкових накладних, які документально оформлюють операції з купівлі-продажу нерухомості позивач зобов'язаний був віднести суми ПДВ 3 662 861,00 грн до складу власного податкового кредиту за вересень 2016 року. Зауважує, що спорудження офісно-житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 2 за договором підряду на капітальне будівництво генпідрядником ТОВ «БК «Цивільне будівництво» не породжує у останнього жодних прав на цей об'єкт нерухомості. Наголошує, що власником об'єкта від початку його спорудження і до моменту завершення будівництва є виключно замовник - ТОВ «Інтегра-Холдинг», тобто суб'єкт господарювання-продавець, у якого як у первісного власника позивач-покупець за договорами №№ 871-875 від 09.09.2016 і придбав квартири у будинку. На думку позивача, проведені операції із придбання позивачем (набувачем) у ТОВ «Інтегра-Холдинг» (первісного власника) квартир у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 2, за договорами купівлі-продажу №№ 871-875 від 09.09.2016 є нічим іншим, як саме операцією з першого постачання житла.

У відзиві на адміністративний позов зазначено про порушення п.п. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит на суму 3 996 839,00 грн. Також зазначено, що даний спір вже розглянутий судами першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/8884/17.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 адміністративний позов задоволено.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в які вказує про порушення п.п. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит на суму 3 996 839,00 грн. Також наголошено на тому, що обставини акту перевірки, на підставі якого винесено оспорювань податкове повідомлення-рішення досліджувалось в ході розгляду справи № 826/8884/17. Позивач вже подавав адміністративний позов на дане податкове повідомлення-рішення, однак ухвалою суду зазначений позов залишено без розгляду у справі № 640/19038/18.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на тому, що справи № 826/8884/17, № 640/19038/18 та № 320/621/19 є цілком протилежними за змістом, предметом спору та підставами позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Візит» має статус юридичної особи, являється платником податку та перебуває на обліку в Білоцерківській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

На підставі направлень від 13.04.2017 № 845 - 852, виданих Головним управління ДФС у Київській області, посадовими особами податкового органу було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Візит» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства у період роботи з 01.01.2015 по 31.12.2016, за результатом якої було складено акт перевірки від 02.06.2017 № 360/10-36/14-01/22206848.

Відповідно до висновків акту перевірки позивачем порушено, в тому числі п.п. 197.114 п. 197.1 ст. 197, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме податковим органом було встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 3 996 839,00 грн, а саме за січень 2016 року на суму 198 253,00 грн, за лютий 2016 на суму 103 902,00 грн, за червень 2016 року на суму 31 823,00 грн, за вересень 2016 року на суму 3 662 861,00 грн.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення - рішення від 15.06.2017 № та № , які в подальшому ТОВ «Візит» оскаржив судовому порядку.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2018 у справі № 826/8884/17 було частково задоволено позовну заяву ТОВ «Візит» до Головного управління ДФС у Київській області, зокрема визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.06.2017 № та визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.06.2017 № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 500 967,00 грн, однак в задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили за наслідками перегляду в суді апеляційної інстанції 30.08.2018.

Водночас, за результатами опрацювання вказаних судових рішень відповідачем було винесене спірне податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 24.09.2018 № на загальну суму 5 494 291,50 грн, в т.ч. за основним платежем - 3 662 861,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 831 430,50 грн.

Позивач не погоджуючись із спірним рішенням та вважаючи його необґрунтованим та протиправним, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки №360/10-36-14-01/22206848 не містить жодних свідчень і фактів про ухилення ТОВ «Інтегра-Холдинг» від декларування та сплати ПДВ за результатами взаємовідносин з позивачем. Відтак, встановлене податковим органом порушення ТОВ «Візит» ст. 198 Податкового кодексу України, в частині безпідставного завищення податкового кредиту з ПДВ за вересень 2016 року є протиправним. Суд першої інстанції також дійшов висновку про те, що проведені операції з придбання позивачем (набувачем) у ТОВ «Інтегра-Холдинг» (первісного власника) квартир у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 2, за договорами купівлі-продажу № 871-875 від 09.09.2016 є нічим іншим, як саме операцією з першого постачання житла, як оподаткуванню ПДВ на загальних підставах в силу вимог п.п. 197.1.4 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Так, п. 198.1 ст. 198 ПК України визначено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Візит» (покупець) та ТОВ «Інтегра- Холдинг» (продавець) укладено нотаріально засвідчені договори купівлі-продажу:

- від 09.09.2016 № 871 щодо придбання квартири № 54 площею 158,1 м2, розташованої у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Болсуновська, 2, вартістю 6 656 010,00 грн (в т.ч. ПДВ 1 109 335,00 грн), відповідно до п. 6 Договору вартість об'єкта нерухомості була повністю сплачена покупцем на користь продавця 09.09.2016 шляхом зарахування цих коштів на рахунок продавця в АТ «Укрексімбанк». Квартира була передана у власність позивача разом з усіма супутніми документами відповідно до акта прийому - передачі від 09.09.2016;

- від 09.09.2016 № 872 щодо придбання квартири № 184 площею 51,2 м , розташованої у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Болсуновська, 2, вартістю 2 201 600,00 грн (в т.ч. ПДВ 366 933,33 грн), відповідно до п. 6 Договору вартість об'єкта нерухомості була повністю сплачена Покупцем на користь продавця 09.09.2016 шляхом зарахування цих коштів на рахунок Продавця в АТ «Укрексімбанк». Квартира була передана у власність позивача разом з усіма супутніми документами відповідно до акта прийому- передачі від 09.09.2016;

- від 09.09.2016 № 873 щодо придбання квартири № 185 площею 128,8 м2, розташованої у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Болсуновська, 2, вартістю 5 474 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 912 333,00 грн), відповідно до п. 6 Договору вартість об'єкта нерухомості була повністю сплачена Покупцем на користь продавця 09.09.2016 шляхом зарахування цих коштів на рахунок Продавця в АТ «Укрексімбанк». Квартира була передана у власність позивача разом з усіма супутніми документами відповідно до акта прийому- передачі від 09.09.2016;

- від 09.09.2016 № 874 щодо придбання квартири № 192 площею 51,4 м2, розташованої у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Болсуновська, 2, вартістю 2 210 200,00 грн (в т.ч. ПДВ 368 366,67 грн), відповідно до п. 6 Договору вартість об'єкта нерухомості була повністю сплачена Покупцем на користь продавця 09.09.2016 шляхом зарахування цих коштів на рахунок Продавця в АТ «Укрексімбанк». Квартира була передана у власність позивача разом з усіма супутніми документами відповідно до акта прийому - передачі від 09.09.2016;

- від 09.09.2016 № 875 щодо придбання квартири № 193 площею 128,8 м2, розташованої у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Болсуновська, 2, вартістю 5 435 360,00 грн (в т.ч. ПДВ 905 893,33 грн), відповідно до п. 6 Договору вартість об'єкта нерухомості була повністю сплачена Покупцем на користь продавця 09.09.2016 шляхом зарахування цих коштів на рахунок Продавця в АТ «Укрексімбанк». Квартира була передана у власність позивача разом з усіма супутніми документами відповідно до акта прийому - передачі від 09.09.2016.

Крім того, 09.09.2016 були складені та 12.09.2016 зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні з відображенням господарських операцій з купівлі - продажу вказаних квартир в бухгалтерському і податковому обліку та віднесення цієї суми до складу податкового кредиту з податку на додану вартість:

- № 9 на суму ПДВ 366 933,33 грн за договором № 872 (реєстраційний номер в ЄРПН );

- № 10 на суму ПДВ 912 333,33 грн за договором № 873 (реєстраційний номер в ЄРПН );

- № 11 на суму ПДВ 1 109 335,00 грн за договором № 871 (реєстраційний номер в ЄРПН - );

- № 12 на суму ПДВ 368 366,67 грн за договором № 874 (реєстраційний номер в ЄРПН - );

- № 13 на суму ПДВ 905 893,33 грн за договором № 875 (реєстраційний номер в ЄРПН - ).

Перевіркою встановлено віднесення до складу податкового кредиту з ПДВ по придбаних квартир в сумі 3 662 861,00 грн згідно податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН.

Згідно з п.п. «а» і «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування податок на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до ст. 186 розділу V ПК України розташоване на митній території України.

Під постачанням товарів розуміється будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (п.п.14.1.191 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (п.п.14.1.185 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 197.1.14 п. 197.1 ст 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з: постачання житла (об'єктів житлового фонду), крім їх першого постачання, якщо інше не передбачено цим підпунктом.

У цьому підпункті перше постачання житла (об'єкта житлового фонду) означає:

а) першу передачу готового новозбудованого житла (об'єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника;

б) перший продаж реконструйованого або капітально відремонтованого житла (об'єкта житлового фонду) покупцю, який є особою, іншою, ніж власник такого об'єкта на момент виведення його з експлуатації (використання) у зв'язку з такою реконструкцією або капітальним ремонтом, або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) на таку реконструкцію чи капітальний ремонт за рахунок замовника.

Операцією з першого постачання житла вважається операція з передачі права власності (оформлення правовстановлюючих документів) на готове новозбудоване житло (об'єкт житлового фонду) до першого власника такого житла, незалежно від джерел фінансування будівництва. Така операція з першого постачання житла підлягає оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах.

Операції з подальшого постачання житла (об'єктів житлового фонду) звільняються від оподаткування відповідно до підпункту 197.1.14 пункту 197.1 статті 197 Кодексу.

Позивачем не надано суду доказів, що придбання позивачем квартир за вказаними договорами є операціями з першого постачання житла, що свідчить про обґрунтованість висновку податкового органу щодо порушення позивачем пп. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197 ПК України.

Колегія суддів наголошує, що зазначені правовідносини були досліджені та оцінені судом під час розгляду адміністративної справи № 826/8884/17, рішення по якій набрало законної сили 30.08.2018.

Саме за результатами розгляду адміністративної справи № 826/8884/17 та з урахуванням встановлених обставин, податковим органом і було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 24.09.2018 з метою правильного та належного закріплення наявної податкової заборгованості у позивача та протиправного визначення суми податкового кредиту. Винесення даного податкового повідомлення-рішення не змінило обставин, які були встановленні при розгляді справи № 826/8884/17.

Згідно з частиною четвертою ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що вищевказані господарські операції між позивачем та ТОВ «Інтегра Холдинг» вже досліджувались судами, та за наслідками судового розгляду, прийнято судові рішення, які набрали законної сили та яким вже встановлено відсутність факту того, що придбання позивачем квартир за вказаними договорами є операціями з першого постачання житла, тому колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не довів суду правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 24.09.2018, адже воно приймалось після набрання законної сили судового рішення, яким вже встановлені зазначені вище обставини.

Вказані обставини свідчить про обґрунтованість висновку податкового органу щодо порушення позивачем пп. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197 ПК України.

Доводи позивача про те, що проведені операції з придбання позивачем (набувачем) у ТОВ «Інтегра-Холдинг» (первісного власника) квартир у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 2, за договорами купівлі-продажу № 871-875 від 09.09.2016 є нічим іншим, як саме операцією з першого постачання житла, як оподаткуванню ПДВ на загальних підставах в силу вимог п.п. 197.1.4 п. 197.1 ст. 197 ПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Крім того, позивачем наголошувалось на перегляді рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2018 у справі №826/8884/17 за нововиявленими обставинами.

Разом із тим, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2019, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020, у задоволенні заяви позивача про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2018 у справі №826/8884/17 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12.02.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова