Справа № 280/5718/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 лютого 2020 року о/об 17 год. 00 хв.Справа № 280/5718/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН-ХОЛЛ" (70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул.Вержбицького, буд.22-А; )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН-ХОЛЛ" (надалі - позивач, ТОВ "ВАЙН-ХОЛЛ") до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, прийняте ГУ ДФС у Запорізькій області; 2) скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, прийняте ГУ ДФС у Запорізькій області; 3) скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, прийняте ГУ ДФС у Запорізькій області.

У позові зазначено наступне. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за № винесене відповідачем не у межах його повноважень. На думку позивача, на сьогодні відсутня норма закону, яка б зобов`язувала імпортера ТОВ «ВАЙН-ХОЛЛ» здійснювати імпортні операції, поставляти продукцію на територію України протягом визначеного граничного строку, застосування Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є незаконним. На підставі цього позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №. Спірне податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за № прийнято відповідачем на підставі Акту перевірки №424/08-01-14-13-13/39805346 від 10.07.2019, яким встановлено порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України. Підстава - ненадання інформації на запит від 26.06.2019 за №1/08-01-14-13-11 «Про надання інформації та копії документів». Як зазначено в Акті перевірки, ТОВ «ВАЙН- ХОЛЛ» надано на перевірку первинні документи. Запит від 26.06.2019 за №1/08-01-14-13-11 «Про надання інформації та копії документів» ТОВ «ВАЙН-ХОЛЛ» не отримувало, а отже не допустило порушення п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України. На підставі зазначеного позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. 1) Обов`язкове декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за визначеною формою щоквартально в терміни, встановлені для подання квартальної та річної бухгалтерської звітності. Податковий кодекс України містить положення щодо повноважень ДФС України на здійснення покладених на неї спеціальним законодавством функцій валютного контролю. Зокрема, статтями 19, 20 Податкового кодексу України закріплено функцію та право контролюючих органів застосовувати та стягувати передбачені законом штрафні (фінансові) санкції за порушення валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 2) Станом на 09.01.2019 рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумі - 5176,81 дол.США, по імпортному контракту №23/2018 від 20.05.2018, укладеного з нерезидентом Licores Veracruz S.A. de C.V. Мексика по якій в законодавчо встановлений 180-денний строк не надійшла продукція по імпорту, що підтверджується даними бухгалтерського рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками». Також, станом на 21.01.2019 рахується прострочена дебіторська заборгованість по імпортному контракту №40/2018 от 30.05.2018, укладеного з нерезидентом Las Venborg, зареєстрований в Новій Зеландії по якій в законодавчо встановлений 180-денний строк не надійшла продукція по імпорту - 20,10 Євро, що підтверджується даними бухгалтерського рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками». 3) Відповідно до п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України ТОВ «ВАЙН-ХОЛЛ» було вручено запит від 26.06.2019 за №1/08-01-14-13-11 «Про надання інформації та копії документів» про надання документів, що безпосередньо стосуються транспортування товару (CMR) (пиво із солоду у залізних банках) відповідно до ВМД №UA112080/2018/019859 від 15.08.2018 та ВМД №UА112080/2018/019947 від 16.08.2019 згідно договору купівлі-продажу №72/2016 від 01.12.2016. Також, необхідно було надати інформацію щодо наявності дебіторської заборгованості по договору №40/2018 від 30.05.2018 станом на 03.07.2019. Запит «Про надання інформації та копії документів» отримано 26.06.2019, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 бухгалтера (отримано за дорученням). Відповідь на запит не надано, про що складено Акт про відмову від надання документів №1073/08-01-14-13/39805346 від 03.07.2019 відповідно до вимог п.85.6 ст.85 Податкового кодексу України. Таким чином, висновки викладені в Акті документальної позапланової виїзної перевірки від 10.07.2019 за №424/08-01-14-13-13/39805346 відповідають вимогам чинного законодавства, а податкові повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, №, № є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 16.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 13.01.2020 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 13.01.2020 відкладено розгляд справи на 10.02.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У період з 26.06.2019 по 03.07.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ВАЙН-ХОЛЛ" з метою перевірки питань вимог валютного законодавства по контрактам: №23/2018 від 20.05.2018 укладеного з нерезидентом Licores Veracruz S.A. de C.V., Мексика; №40/2018 від 30.05.2018 укладеного з нерезидентом Yealans EstateWine Limited, зареєстрований у Новій зеландії; №45/2018 від 10.06.2018 укладеного з нерезидентом Terre di Poggio Srl., Італія; №41/2018 від 05.06.2018 укладеного з нерезидентом Arcobrau Graft Brauhaus GmbH & Co. KG, Germany; №72/2016 від 01.12.2016 з нерезидентом Darguner GmbH, Германія за період з 05.07.2018 по 03.07.2019, за результатами якої складено Акт №424/08-01-14-13/39805346 від 10.07.2019 (надалі - Акт перевірки №424/08-01-14-13/39805346 від 10.07.2019).

У висновку Акту перевірки №424/08-01-14-13/39805346 від 10.07.2019 зазначено: «Перевіркою ТОВ "ВАЙН-ХОЛЛ" встановлені порушення: 1) ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.94р. №185/94-ВР із змінами та доповненнями, Закон України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» згідно зовнішньоекономічного договору: - за період з 09.01.2019 по 16.04.2019 на ТОВ "ВАЙН-ХОЛЛ" рахувалась дебіторська заборгованість в сумі 5176,81 дол.США, з порушенням граничного терміну (08.01.2019) у кількості 98 календарних днів; - за період з 21.01.2019 по 03.07.2019 - період закінчення перевірки на ТОВ "ВАЙН-ХОЛЛ" рахувалась дебіторська заборгованість в сумі 20,10 Євро з порушенням граничного терміну (20.01.2019) у кількості 164 календарних днів. За порушення ст.2, на підставі ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94 №185/94-ВР із змінами та доповненнями буде нарахована пеня за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Відповідно до пункту 5 статті 13 Закону України від 21.06.2018р. №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (із змінами та доповненнями), порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договорен (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). 2) - п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст.1,2 Указу Президента України від 18.06.94 №319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за їх межами» (зі змінами та доповненнями), п.2,3 Наказу Міністерства фінансів України від 25.12.95 №207 «Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами», в частині неподання декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами» за 3,4 кв. 2018 року. - п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України …, внаслідок не надання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів».

Результатом розгляду ГУ ДФС у Запорізькій області Акту перевірки №424/08-01-14-13/39805346 від 10.07.2019 стало прийняття відносно ТОВ «ВАЙН-ХОЛЛ»:

1) податкового повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 340,00 грн. (а.с.20, 61-62);

2) податкового повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, яким нараховано пеню у сумі 42967,13 грн. (а.с.21, 59-60);

3) податкового повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 510,00 грн. (а.с.22, 63-64).

Між сторонами відсутній спір щодо фактичних обставин справи, калькуляцій сум, існує лише спір щодо застосування норм права.

1. У ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (втратив чинність 07.02.2019) зазначено: «1. Валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України. 2. Національний банк України гарантує таємницю інформації, зазначеної в пункті 1 цієї статті, відповідно до положень статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність"».

Відповідно до п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (втратив чинність 07.02.2019) до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за здійснення операцій з валютними цінностями, що передбачені пунктом 2 статті 5 цього Декрету, без одержання генеральної ліцензії Національного банку України - штраф у сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій, з виключенням банку із Республіканської книги реєстрації банків або без такого виключення; за здійснення операцій з валютними цінностями, що потребують одержання ліцензії Національного банку України згідно з пунктом 4 статті 5 цього Декрету, без одержання індивідуальної ліцензії Національного банку України - штраф у сумі, еквівалентній сумі зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій; за торгівлю іноземною валютою банками та іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку України та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком України, - штраф у сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій, з виключенням банку із Республіканської книги реєстрації банків або без такого виключення; за невиконання уповноваженими банками обов`язків, передбачених пунктом 4 статті 4 цього Декрету, а також за невиконання уповноваженими банками, фінансовими установами та національним оператором поштового зв`язку обов`язків, передбачених пунктом 2 статті 13 цього Декрету, - позбавлення генеральної ліцензії Національного банку України на право здійснення валютних операцій або штраф у розмірі, що встановлюється Національним банком України; за порушення резидентами порядку розрахунків, установленого статтею 7 цього Декрету, - штраф у розмірі, еквівалентному сумі валютних цінностей, що використовувалися при розрахунках, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких розрахунків; за несвоєчасне подання, приховування або перекручення звітності про валютні операції - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України; за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України. Санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку. Суми стягнених штрафів спрямовуються до державного бюджету України.

Згідно з ст.1 Указу Президента України №319/94 від 18.06.1994 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами» (втратив чинність 07.02.2019) суб`єктам підприємницької діяльності України, незалежно від форм власності, у десятиденний строк: продекларувати у Національному банку України наявність (або відсутність) з визначенням сум усіх належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, в тому числі одержаних у результаті здійснення підприємницької діяльності за межами України; подати Головній державній податковій інспекції України декларацію щодо сум на їх рахунках у банках та інших іноземних фінансових установах, а також щодо сум надходжень валютних цінностей у вигляді доходів (дивідендів), одержаних у результаті здійснення підприємницької діяльності за межами України. Надалі декларування суб`єктами підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, наявності належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, здійснюється щоквартально. Національному банку України та Головній державній податковій інспекції України забезпечити суворе збереження таємниці щодо одержаної інформації.

У ст.2 Указу Президента України №319/94 від 18.06.1994 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами» (втратив чинність 07.02.2019) установлено, що надалі здійснення зовнішньоекономічної діяльності суб`єктами підприємницької діяльності України дозволяється лише за наявності декларацій, передбачених статтею 1 цього Указу.

Відповідно до п.2 Наказу Міністерства фінансів України №207 від 25.12.1995 «Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами» декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за наведеною формою в Національному банку України та в державних податкових інспекціях за місцем знаходження суб`єктів підприємницької діяльності.

У п.3 Наказу Міністерства фінансів України №207 від 25.12.1995 «Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами» встановлено, що обов`язкове декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за наведеною формою щоквартально в терміни, встановлені для подання квартальної та річної бухгалтерської звітності, починаючи з підсумків за 1995 рік, а спільними підприємствами з іноземними інвестиціями - щоквартально до 20 числа наступного місяця за звітним кварталом і у терміни, встановлені для подання річної звітності, починаючи з підсумків діяльності за 1995 рік.

Як зазначено у п.2.7 «Положення про валютний контроль», затвердженого 08.02.2000 Постановою Правління Національного банку України №49, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.04.2000 за №209/4430 (надалі - «Положення про валютний контроль») (втратило чинність 07.02.2019), невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: - порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період; - порушення порядку декларування - накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України. Неподання або несвоєчасне подання резидентами України декларації (за відсутності валютних цінностей та майна за межами України) не тягне за собою застосування фінансових санкцій.

При цьому, в преамбулі «Положення про валютний контроль» зазначено: «Положення про валютний контроль (далі - Положення) визначає основні засади здійснення Національним банком (далі - Національний банк) функцій головного органу валютного контролю згідно з повноваженнями, наданими йому за статтями 7, 44 Закону України "Про Національний банк України" та статтями 13, 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (далі - Декрет)».

Суд погоджується з доводами позивача про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 340,00 грн., винесено відповідачем не у межах його повноважень.

Також, відповідач при винесенні вказаного податкового повідомлення-рішення від 30.07.2019 за № керувався нечинними нормами права.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за № є протиправним та підлягає скасуванню.

2. У ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (втратив чинності 07.02.2019) зазначено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (втратив чинності 07.02.2019) порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом (ч.10 ст.11 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019)).

Як зазначено у п.3 ч.1 ст.14 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019), за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані: до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019) заходи впливу можуть бути застосовані протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019) порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Позивач документально не спростував викладене відповідачем в Акті перевірки №424/08-01-14-13/39805346 від 10.07.2019 щодо наявності дебіторської заборгованості з порушенням граничного терміну.

Враховуючи наведені норми права та матеріали справа, суд вважає обґрунтованим та правомірним податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, яким позивачу нараховано пеню у сумі 42967,13 грн.

3. Згідно з п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України зазначено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень. (…).

Судом досліджено запит відповідача від 26.06.2019 за №1/08-01-14-13-11 на адресу позивача, який отримано уповноваженою особою позивача 26.06.2019 (а.с.87).

Протилежного позивачем не доведено.

Доказів надання відповідачу під час перевірки витребуваних документів або пояснень про причини неможливості їх надати - позивач до суду не надав.

Не надано вказаних витребуваних відповідачем під час перевірки документів і до суду.

Отже, суд вважає обґрунтованим та правомірним податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 за №, яким відповідачем до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 510,00 грн.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) від 30.07.2019 за №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН-ХОЛЛ" (70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул.Вержбицького, буд.22-А; ) застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 340,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН-ХОЛЛ" (70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул.Вержбицького, буд.22-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судові витрати в сумі 14 грн. 98 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 10.02.2020.

Суддя О.О. Прасов