Справа № 440/381/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/381/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів невиплачених при звільненні та стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви) до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати вихідної допомоги при звільненні ОСОБА_1 ;

- стягнення з Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку в розмірі 66250,27 грн;

- стягнення з Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки в розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 61154,10 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам частини п`ятої статті 160 та частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконуючи вимоги ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року, позивач надала до суду уточнену позовну заяву із доданими до неї документами та документ про сплату судового збору у сумі 840,80 грн.

Водночас частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 132 цього Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою цієї статті за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому частиною третьою статті 6 згаданого Закону встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Позивачем у цій справі (з урахуванням уточненої позовної заяви) заявлено одну вимогу немайнового характеру (про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати вихідної допомоги) та дві вимоги майнового характеру (про стягнення вихідної допомоги у сумі 66250,27 грн та про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку у сумі 61154,10 грн).

Згідно з частиною першою статті 44 Кодексу законів про працю України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

За приписами пункту 3.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, відносяться суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору.

Таким чином, вихідна допомога при припиненні трудового договору не є складовою частиною заробітної плати, а тому пільга щодо сплати судового збору, яка передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", на позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати вихідної допомоги при звільненні та про стягнення вихідної допомоги не поширюється.

А відтак, сума судового збору за подання вказаного позову складає 2114,84 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб + 1 відсоток від ціни позову у цій справі).

Позивачем надано квитанцію №5266602 від 05 лютого 2020 року про сплату судового збору у сумі 840,80 грн.

Отже, позивачем недоплачено судовий збір у сумі 1274,04 грн (2114,84 грн - 840,80 грн).

Таким чином, уточнену позовну заяву подано без додержання вимоги частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, необхідно продовжити строк для усунення недоліку позовної заяви та роз`яснити позивачу порядок усунення такого недоліку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 161, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И Л А:

Продовжити строк для усунення недоліку позовної заяви ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів невиплачених при звільненні та стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Встановити позивачу строк для усунення недоліку - п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Недолік необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору у сумі 1274,04 грн (за реквізитами: одержувач: УК у м. Полтаві /м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016002; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліку позовної заяви, вона буде повернута.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.І. Слободянюк