Справа № 482/236/20
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/236/20
Номер провадження 2-а/482/15/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Баранкевич В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову

ОСОБА_1 до виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 18.12.2019 р. № 34 «Про розгляд адміністративної справи стосовно громадянки ОСОБА_2 » та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП, -

встановив:

11.02.2020 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом, підписаним від іі імені її представником адвокатом Дмитренко І.М. до виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 18.12.2019 р. № 34 «Про розгляд адміністративної справи стосовно громадянки ОСОБА_2 » та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП, з підстав його неправомірності.

Одночасно із позовною заявою, представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій підставою поважністі причин пропуску звернення до суду з даним адміністративним позовом вказав на те, що позивач про оскаржуване рішення дізналася лише 03.02.2020 року, на доказ чого долучив до заяви копію оскаржуваного рішення виконкому № 34 від 18.12.2019 року, в якому стоїть відмітка секретаря установи відповідача - 03.02.2020 року, тому просить суд поновити строк для звернення до суду.

При вирішенні питання щодо наявності поважних причин для поновлення строку звернення з адміністративним позовом суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 286 КАС України закріплено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно приписів ст. ст. 122, 123 КАС України, у заяві про поновлення строку до суду позивачем необхідно зазначити поважні причини.

Так, ключовою є фраза «поважні причини», а отже, це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача. Тобто, якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Слід зазначити, що процесуальний Закон не дає визначення терміну поважні причини.

Між тим, в Рішенні Верховного суду України від 13.09.2006 року по справі № 6-26370кс04 (№ в ЄДРСРУ 135558) вказане наступне: Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або ускладненим.

Про необхідність перевірки судом вимог КАС України щодо строків звернення з адміністративним позовом, дослідження наявності саме поважних причин для їх поновлення, зазначено у п.п. 13-14 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ".

Постановою Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 21-240а13 (№ в ЄДРСРУ 36171760) передбачено, що обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом тільки у випадку, якщо заявлена вимога про застосування цих строків.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії», зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності ) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на розгляд його справи судом.

Стосовно питання доступу до суду, ЄСПЛ зазначив в ухвалі щодо прийнятності Заяви № 6778/05 «МПП "Голуб" проти України» від 18 жовтня 2005 р., що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див. справу «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія А № 18, п. 28-36).

ЄСПЛ наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність.

Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. рішення у справі «Brulla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 р., п. 33).

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результатом правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чіткість регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту свої прав у публічно - правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконань ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певними процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимули учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можу, вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В даному випадку, представник позивача, як поважність причини пропуску, посилається на те, що позивач отримала копію оскаржуваного рішення виконкому лише 03.02.2020 року.

Яв вбачається з самого позову, представник позивача зазначає про те, що 18.12.2019 року позивач особисто перебувала на засіданні виконкому, на якому заслуховувалася думка позивача ОСОБА_2 під час розгляду адміністративної справи у її відношенні відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2019 р., складеного у її відношенні за ч. 2 ст. 156 КУпАП, що підтверджено копією протоколу виконавчого комітету від 18.12.2019 р. за № 12, за результатами якого було прийнято оскаржуване рішення.

Незважаючи на посилання представника позивача у позові про те, що про засідання виконкому позивач не знала, а зовсім випадково опинилася у сільській раді саме 18.12.2019 року, коли відбувалося засідання виконкому, зазначене вказує на те, що позивач знала, що виконком розглядає протокол про адмінправопорушення, складений у її відношенні за ч. 2 ст. 156 КУпАП від 17.12.2019 року, будучи присутньою на ньому, даючи свої пояснення, та, відповідно знала і про те, що за результатами проведення виконкому, було прийняте рішення у її відношенні.

Також, на доказ того, що про оскаржуване рішення позивач дізналася лише 03 лютого 2020 року, представником позивача надано копію рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 18.12.2019 р. № 34 «Про розгляд адміністративної справи стосовно громадянки ОСОБА_2 », на якому дослівно зазначено: « Згідно з оригіналом. Секретар с/ради (підпис), 03.02.2020 р.»

Доказу того, що цей документ було видано саме позивачу, як то її заява про видачу копії рішення чи то відмітка на копії рішення про те, що вказане рішення видано саме ОСОБА_2 на її запит, а не якійсь іншій особі чи то на запит якоїсь установи, суду не надано та матеріали позову не містять.

Навпаки, наведені докази у їх сукупності спростовують твердження позивача, що вона не знала про оскаржуване рішення виконкому в день його винесення (18.12.2019 р.), будучи присутньою на ньому, і що вона дізналася про оскаржуване рішення лише 03.02.2020 р.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують реальні труднощі в реалізації позивачем свого права на звернення до суду з даним позовом в установлені законом строки з моменту проведення виконкому ( 18.12.2019 р.), посилання представника позивача на вищевказані обставини, ніяким чином не свідчить про поважність причин, що зумовлюють можливість поновлення строку звернення із даним позовом до суду.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя при відкритті провадження в справі з`ясовує, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Крім того, ч. 1 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, а наведені її представником підстави поважності пропуску строку не доводяться відповідними доказами, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі викладеного та керуючись ст.123,169,171, 248,286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 18.12.2019 р. № 34 «Про розгляд адміністративної справи стосовно громадянки ОСОБА_2 » та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в зазначений строк та роз`яснити, що у протилежному випадку, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу (п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України).

Крім того, роз`яснити позивачеві, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Роз`яснити, що якщо заяву не буде подано в зазначений строк або підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, позовна заява буде повернена.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1419/.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: