Справа № 161/13867/19
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/478/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

за участю представника позивача Крючкова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. від 11.06.2019 року в справі про порушення митних правил № 2125/20500/19 його визнано винним в адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 485 Митного кодексу України і накладено штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 176378,16 грн.

У даній постанові вказано, що він під час митного оформлення товару, а саме автомобіля марки Opel, модель Vivaro, номер кузова НОМЕР_1 , за митною декларацією від 17.08.2018 року № UA205090/2018/066438 вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 58748,49 грн., тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо дати першої реєстрації даного автомобіля та надав з цією метою органу доходів та зборів документи, що містять такі відомості.

З даною постановою не погоджується, вважає її необгрнутованою, винесеною без достатньо з`ясованих обставин справи, з грубим порушенням його законних прав та інтересів.

Просить суд визнати протиправною та скасувати вищевказану постанову про накладення на нього стягнення за порушення митних правил, справу про порушення митних правил щодо нього закрити .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 07.05.2019 року до Волинської митниці ДФС листом № 1846/7/03-20-14-08-10 з ГУ ДФС у Волинській області надійшов акт від 04.03.2019 року № 3851/14-08/41343313 «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Лінкорд ЛТД» дотримання вимог законодавства України з питань правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за митною декларацією від 17.08.2018 року № UA205090/2018/066438.

В результаті проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Лінкорд ЛТД» на підставі зовнішньоекономічного договору № 04/06-18 від 04.096.2018 року, вказаного в гр. 44 МД укладеного з відправником/експортером Blord Company OU, Tallin, Lasname, Peterburi tee, 47, 11415 Pagrindin bustine. Kestucio g.51 Vilnus, LT-08124, Литва (графа 2МД) ввезено на митну територію України транспортний засіб - автомобіль марки Opel, модель Vivaro, календарний рік виготовлення 2013, модельний рік виготовлення 2013, номер кузова НОМЕР_1 , кількість місць, включаючи місце водія -3, призначення: для використання по дорогах загального користування (для перевезення вантажів), тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 1995 см.куб., потужність 84 kw, вантажопідйомність 1134 кг, маса в разі максимального завантаження 3030 кг, бувший у використанні, колісна формула 4х2, тип кузова вантажний фургон, наявна стаціонарна перегородка між кабіною водія та вантажним відділенням, відсутні вікна в бокових панелях, відсутні доступні отвори для кріплень сидінь та встановлення пристроїв безпеки, відсутні в задній частині кузова декоративне оздоблення та ознаки комфорту, не виготовлений на базі кузова легкового автомобіля.

Згідно наданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , 599.787.033 від 23.08.2013 року, зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля 23.08.2013 року.

За даними офіційного дилера ТОВ «Дженерал Авто Груп» дата випуску вказаного автомобіля 07.06.2013 рік, дата першої реєстрації (вводу в експлуатацію) 08.07.2013 року.

Перевіркою встановлено, що на дату ввозу товару за вищевказаною МД транспортний засіб використовувався 5,1 роки, тобто від 5 до 8 років.

Згідно опису графи 31 МД при митному оформленні застосована ставка акцизного податку 0,02 EUR за 1 см 3 об`єму циліндрів двигуна, згідно отриманої інформації автомобіль був у використанні понад 5 років, ставка акцизного податку становить 0,8 EUR за 1 см 3 об`єму циліндрів двигуна (0,02х40), що впливає на визначення митних платежів при митному оформленні та не змінює заявлений підприємством декларантом) код товару за УКТ ЗЕД.

Таким чином, позивача під час митного оформлення товару, а саме автомобіля марки Opel, модель Vivaro, номер кузова НОМЕР_1 , за митною декларацією від 17.08.2018 року № UA205090/2018/066438 вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 58748,49 грн., тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо дати першої реєстрації даного автомобіля та надав з цією метою органу доходів та зборів документи, що містять такі відомості.

Постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. від 11.06.2019 року в справі про порушення митних правил № 2125/20500/19 позивача визнано винним в адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 485 Митного кодексу України і накладено штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 176378,16 грн. (а.с. 11-16).

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ст. 488 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 522 Митного кодексу України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є в тому числі відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Оцінюючи доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485МК України, суд виходить з наступного.

Норма статті 485 Митного кодексу України передбачає наступне:

Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 МК України, у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

За змістом статті 10 КАС України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною першою статті 266 МК України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Так, для притягнення до відповідальності позивача за порушення, передбачене статтею 485 МК України, необхідно встановити наявність умислу позивача на вчинення відповідних дій.

При цьому, для встановлення суб`єктивної сторони вказаного виду порушення необхідно правильно та повно встановити фактичні обставини справи задля розуміння наявності чи відсутності умислу позивача до заявлення в митній декларації неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 2 ст. 270 цього Кодексу правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Склад правопорушення, передбаченого підпунктом 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, полягає у неправильному визначенні грошового зобов`язання з акцизного податку та податку на додану вартість при ввезенні на митну територію України автомобілів легкових та інших моторних транспортних засобів, призначених головним чином для перевезення вантажів.

Відповідно до підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу не більше як 5 тон з робочим об`ємом циліндрів двигуна не більше як 2500 куб. см., що використовувалися, класифіковані за кодом згідно з УКТЗЕД на дату подання митної декларації у цій справі 0,02 євро за 1 куб. см. об`єму циліндрів двигуна. Ставка податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТЗЕД, застосовується для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років, з застосуванням коефіцієнту 40, а для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з застосуванням коефіцієнту 50.

В підпункті 14.1.251. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

З цього нормативного положення слідує, що для того, щоб визначити митну вартість транспортного засобу важливим є з`ясування дати першої реєстрації транспортного засобу, яка свідчить про початок його використання і зазначена в реєстраційних документах виданих уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними.

Для здійснення митного оформлення та випуск у вільний обіг на митній території України автомобіля марки Opel, модель Vivaro, номер кузова НОМЕР_1 , декларантом, крім інших документів подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , 599.787.033 від 23.08.2013 року, в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу 23.08.2013 року.

Відповідач свої сумніви щодо правильності дати першої реєстрації вказаного транспортного засобу обґрунтовує тим, що від офіційного дилера ТОВ «Дженерал Авто Груп» отримано інформацію листом від 20.12.2018 року № 145 де вказано, що дата виготовлення вищевказаного транспортного засобу є 07.06.2013 року.

Однак, заперечуючи проти задоволення позову, відповідачем не надано суду лист офіційного дилера ТОВ «Дженерал Авто Груп» від 20.12.2018 року № 145 на підтвердження того, що дата виготовлення цього транспортного засобу є 07.06.2013 року.

При цьому, згідно поданого позивачем нотаріально-засвідченого перекладу декларації про передачу транспортного засобу, транспортний засіб марки Opel, модель Vivaro, номер кузова НОМЕР_1 , було вперше зареєстровано саме 23.08.2013 року.

Будь-які докази щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів, їх недійсності чи недостовірності в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд вважає, що митним органом не встановлено обставин, які б свідчили про умисне ненадання позивачем технічної документації або надання недостовірних даних, що було б об`єктивною причиною для помилкового визначення митної вартості митним органом на момент здійснення розмитнення автомобіля.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем наявності складу митного правопорушення, покладеного в основу прийнятого оскаржуваного рішення, і в свою чергу безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. від 11.06.2019 року у справі про порушення митних правил № 2125/20500/19 року, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України ОСОБА_1 слід визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 24.07.2019 року у справі про порушення митних правил № 2125/20500/19 року, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України ОСОБА_1 , провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк