Справа № 263/10504/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 лютого 2020 року справа №263/10504/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі № 263/10504/16-а за виключними обставинами за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області (далі Управління, пенсійний орган) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії (а.с. 2-8).

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області щодо відмови вперерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітку та без обмеження максимального розміру пенсії. Скасовано рішення комісії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області № 721 від 15 червня 2016 року (реєстраційний № 17640/03 від 16.06.2016) про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до його заяви від 23.05.2016 року. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (Закон № 1789-Х11 в редакції на час призначення йому пенсії), згідно довідки прокуратури Автономної республіки Крим № 18/1-59 від 10 травня 2016 року про розмір його нового середньомісячного заробітку, у розмірі 90% від суми заробітку без обмеження максимально граничного розміру пенсії, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених коштів з 01.01.2016 року (а.с.30-33).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2016 року у справі № 263/10504/16-а- задоволено. Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2016 року у справі № 263/10504/16-а-скасовано. Прийнято нову постанову. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язання вчинити певні відмовлено (а.с. 124-127).

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 року залишено без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін (а.с. 199-204).

В січні 2020 року позивач звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року за виключними обставинами. У заяві просив за результатами перегляду скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2016 року.

В обґрунтування необхідність перегляду рішення суду за виключними обставинами заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції відмовляючи в задоволені позовних вимог виходив з того, що в Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII відсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, за ч. 20 ст. 86 Закону, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а на дату звернення позивача до пенсійного органу (відповідача у справі) з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Заявник зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Зазначеним рішенням Конституційного Суду України установлено, що частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції. Таким чином, на думку заявника, його право на перерахунок пенсії, підтверджене Конституційним Судом України, що дає йому підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами (а.с. 209-211).

На адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив від Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на вказану заяву в якому зазначено, що по даній справі рішення судів апеляційної та касаційної інстанції набрали законної сили, а тому в разі задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами ставиться під сумнів принцип верховенства права. Вважає, що положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність тільки з 13 грудня 2019 року, а тому станом на дату виникнення спірних правовідносин вказана норма була чинною, підлягала застосуванню та поширювала свою дію на спірні правовідносини. Також зазначає, що довідка від 10.05.2016 року № 18/1-59, що видана Прокуратурою Автономної республіки Крим, на яку посилається ОСОБА_1 не містить обставин, викладених у рішенні Конституційного Суду України відповідно до яких необхідно здійснити перерахунок пенсій, вказана довідка не видана на підставі збільшення посадових окладів. На думку пенсійного органу на час звернення позивача до суду, умови оплати праці працюючих на відповідних посадах не змінювались.

Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області до відзиву на апеляційну скаргу також приєднано клопотання про заміну відповідача у даній справі з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року № 988 «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» в наслідок реорганізації шляхом злиття Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області та Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області було утворене Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області яке в подальшому шляхом злиття з Лівобережним об`єднаним управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області перетворилось на Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зареєстровано в якості юридичної особи з 31.05.2018 року. На підставі Постанови КМУ від 21.12.2016 року № 988 «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Наказу Песійного фонду України «Про заходи у зв`язку із реорганізацією деяких територіальних органів Фонду від 26.12.2016 року № 177, Наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.01.2017 року проведено реорганізацію шляхом злиття Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області та Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області внаслідок чого було утворене Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області яке в подальшому шляхом злиття з Лівобережним об`єднаним управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області перетворилось на Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав про заміну відповідача у даній справі з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи заяви, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Донецький апеляційний адміністративний суд приймаючи постанову від 15 листопада 2016 року та відмовляючи в задоволені позовних вимог дійшов висновку, що в Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII відсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.20 ст. 86 Закон № 1697-VII). Отже, на дату звернення позивача до пенсійного органу (відповідача у справі) з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19):

1. Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею 152 Конституції України визначено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Закон України «Про Конституційний Суд України» визначає порядок організації та діяльності Конституційного Суду України, статус суддів Конституційного Суду України, підстави і порядок звернення до нього, процедуру розгляду ним справ і виконання його рішень.

Відповідно статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами визнана неконституційним і втрачає чинність саме з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного Рішення, а саме 13 грудня 2019 року.

Відповідно до статті 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 встановлено порядок виконання, а саме, що частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню саме з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Наявність рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин на час їх виникнення та розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, отже, не доводить факту допущення судом помилки при розгляді справи.

Отже, станом на дату ухвалення постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року, частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не визнана неконституційним та була чинною в редакції, застосованій судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що позивач може реалізувати передбачене частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII право, саме після 13 грудня 2019 року.

Крім того, частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналізуючи приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, суд дійшов висновку, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

У даному випадку, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Враховуючи викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно частини 1 та 2 статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Керуючись ст. ст. 310, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі № 263/10504/16-а за виключними обставинами.

Клопотання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про заміну сторони по справі задовольнити.

Замінити відповідача у справі № 263/10504/16-а з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Повний текст ухвали складений та підписаний 12 лютого 2020 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з моменту підписання.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова