Справа № 380/227/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/227/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 24422,47 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач своєчасно не сплатив узгоджені суми податкового зобов`язання, що призвело до виникнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб та військовому збору.

Ухвалою судді від 13.01.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі, разом з судовими документами була надіслана ОСОБА_1 на адресу, що зазначена в позовній заяві ( АДРЕСА_4 ).

Копія ухвали отримана відповідачем 16.01.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду.

Разом з тим, станом на дату розгляду справи відповідач своїм правом на подання заперечень щодо заявлених позовних вимог не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав.

Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до норм ст.ст.257, 262 КАС України, дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку, що покладає на нього обов`язок сплачувати у встановленому порядку і розмірі передбачені законодавством податки та збори.

Згідно довідки Головного управління ДПС у Львівській області від 01.10.2019 року №918/9/5309, за ОСОБА_1 обліковується податковий борг на загальну суму 24422,47 грн., з них: 18825,79 грн. - з податку на доходи фізичних осіб; 5596,68 грн. - військовий збір, стягнення якого і є предметом спору в означеній справі.

Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18825,79 грн. включає у себе борг:

-12742,72 грн. - основний платіж, донарахований за актом перевірки від 02.08.2017 року №1138/13-01-13-07/ НОМЕР_1 , згідно податкового повідомлення-рішення № від 07.09.2017 року;

-3185,68 грн. - штрафні санкції, донараховані за актом перевірки від 02.08.2017 року №1138/13-01-13-07/ НОМЕР_1 , згідно податкового повідомлення-рішення -№ від 07.09.2017 року;

-170,00 грн. - штрафні санкції, донараховані за актом перевірки від 02.08.2017 року №1138/13-01-13-07/ НОМЕР_1 , згідно податкового повідомлення-рішення -№ від 07.09.2017 року;

-2727,29 грн. - нарахована пеня, згідно п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України.

Окрім того, заборгованість відповідача по військовому збору у розмірі 5596,68 грн. включає у себе борг:

-3822,80 грн. - основний платіж, донарахований за актом перевірки від 02.08.2017 року №1138/13-01-13-07/ НОМЕР_1 , згідно податкового повідомлення-рішення № від 07.09.2017 року;

-955,70 грн. - штрафні санкції, донараховані за актом перевірки від 02.08.2017 року №1138/13-01-13-07/ НОМЕР_1 , згідно податкового повідомлення-рішення -№ від 07.09.2017 року;

-818,18 грн. - нарахована пеня, згідно п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України.

Так, судом встановлено, що підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2. п.75.1 ст.75, п.п.78.1.2. п.78.1 ст.78, 79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДФС у Львівській області №2817 від 06.07.2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року та складено акт перевірки від 02.08.2017 року №1138/13-01-13-07/ НОМЕР_1 .

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Львівській області були винесені податкові повідомлення-рішення:

-№ від 07.09.2017, яким визначено відповідачу суму за штрафними (фінансовими) санкціями по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 170,00 грн.;

-№ від 07.09.2017 року, яким визначено суму податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 15928,40 грн., з яких - за основним зобов`язанням 12742,72 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3185,68 грн.;

- № від 07.09.2017 року, яким визначено суму військового збору в розмірі 4778,50 грн., з яких - за основним зобов`язанням 3822,80 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 955,70 грн.

Як з`ясовано судом, фактичною підставою для винесення податкових повідомлень-рішень, слугували відображені в акті перевірки від 02.08.2017 року №1138/13-01-13-07/ НОМЕР_1 висновки позивача про порушення відповідачем за період 01.01.2015 року по 31.12.2015 року:

-п.120.1 ст.120, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено неподання (несвоєчасне подання) податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік;

-п.п.164.2.10 п.164.2 ст.164, ст.167, п.174.6 ст.174, п.176.1 ст.176, ст.179 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 12742,72 грн.;

-п.п.1.6 п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу ХХ, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, ст.171, п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано 3822,80 грн. військового збору.

З акту перевірки вбачається, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 , відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, наявних у ГУ ДФС у Львівській області, листа приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_2 , отримав спадщину (житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ) у 2015 році в сумі 254854,31 грн. від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення.

Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік ОСОБА_1 до податкового органу не подана.

Згідно карток особових рахунків, ОСОБА_1 податок на доходи фізичних осіб з отриманого доходу у вигляді спадщини від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення не сплачував, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік не подавав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, передбачених податковим законодавством.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Відповідно до п.п.36.1 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.п.164.2.10 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є платником податку з доходів фізичних осіб.

Згідно із п.167.2 ст.167 ПК України, ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом. Оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав передбачене ст.174 ПК України.

В п.174.1 ст.174 ПК України зазначено, що об`єкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування, у тому числі і на об`єкти нерухомості.

Об`єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною п.167.2 ст.167 цього Кодексу, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення (п.п.174.2.2 п.174.2 ст.174 ПК України).

Згідно із п.174.3 ст.174 ПК України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини.

Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (п.179.1 ст.179 ПК України).

Згідно із п.179.5 ст.179 ПК України, податкова декларація заповнюється платником податку самостійно або іншою особою, нотаріально уповноваженою платником податку здійснювати таке заповнення, у порядку, передбаченому главою 2 розділу II цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (п.179.7 ст.179 ПК України).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення вищезазначених норм закону відповідачем не задекларовано спадщину/успадковане майно у 2015 році від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення на загальну суму 254854,31 грн.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України в частині неподання податкової декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік та ст.167, ст.174, ст.179 Податкового кодексу України в частині ненарахування та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з доходу, отриманого внаслідок отримання у спадщину майна в сумі 254854,31 грн. від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення.

Підпунктом 54.3.5 пункту 54.3 статті 53 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Відповідно до підпункту 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України, об`єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, у розмірі 5% вартості будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач правомірно донарахував податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 12742,72 грн. (254854,31х 5%).

Стосовна нарахування суми військового збору суд зазначає наступне.

Нормами пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення Податкового кодексу України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення Податкового кодексу України, платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Підпунктом 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Згідно підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення Податкового кодексу України, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 16-1. підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення Податкового кодексу України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Приписами підпункту 1.5 коментованого пункту визначено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу (підпункт 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення Податкового кодексу України).

Відтак, з огляду на вищенаведені приписи, дохід у вигляді спадщини від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення в сумі 254854,31 грн. отриманий відповідачем підлягає оподаткуванню військовим збором, який становить 3822,80 грн.

Згідно положень п.120.1 ст.120 ПК України, не подання платником податків або іншими особами, зобов`язання нараховувати та сплачувати податки, збори, податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення на платника податків штрафних санкцій.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, податковим органом вірно визначено розміри штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб та військовому збору.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

У визначені законом строки податкові зобов`язання на загальну суму 24422,47 грн., відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, вони вважаються сумою податкового боргу.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п.59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з п.59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивачем було сформовано та 23.12.2017 року вручено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №27360-17 від 31.10.2017 року на суму боргу 24440,44 грн.

Загалом, сторонами доказів щодо оскарження та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги до суду не подано.

Таким чином, судом встановлено, що передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення відповідачем податкового боргу. Сума податкового боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Тож, оскільки встановлено порушення відповідачем вищезазначених норм Податкового кодексу України, суд визнає, що податковий борг виник саме внаслідок несплати відповідачем узгоджених податкових зобов`язань.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.1 ст.87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п.87.11 ст.87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідно до п.п.95.1, 95.4 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На день розгляду справи в суді податковий борг на загальну суму 24422,47 грн., відповідачем не сплачений, доказів протилежного останній суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив та доводи позивача не спростував.

З огляду на встановлене, враховуючи норму п.87.11 ст.87 ПК України, якою встановлено право звертатися до суду щодо стягнення суми податкового боргу платника податку та згідно п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, суд визнає позовні вимоги про стягнення податкового боргу на загальну суму 24422,47 грн. такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь бюджету суму податкового боргу у розмірі 24422 (двадцять чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн. 47 коп.

Судовий збір стягненню із сторін не підлягає.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сасевич О.М.