Справа № 520/13764/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 р. № 520/13764/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРА ГРУПП" до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірний наказ відповідача від 15.07.2019 року № 1266 про анулювання дозволу, виданого позивачу на виконання робіт з підвищеної небезпеки, у зв`язку зі створенням перешкод під час проведення посадовими особами заходу державного нагляду (контролю), є незаконним та необґрунтованим. Позивач вказував, що не отримував Приписів винесених Головним управлінням Держпраці у Харківській області, а тому не мав можливості їх виконати, не отримання приписів є поважною підставою для не допуску посадових осіб відповідача. Крім того, позивач зазначає, що відповідач порушив норми, які встановлюють спосіб та умови анулювання дозволів.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що доводи позивача не обґрунтовані та є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Позивач надав відповідь на відзив щодо помилковості доводів відповідача.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного .

Наказом заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області №1266 від 15.07.2019 року було анульовано дозвіл №798.17.63 від 24.10.2017р. на виконання робіт підвищеної небезпеки, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ГРУПП».

Про анулювання дозволу №798.17.63 від 24.10.2017р. на виконання робіт підвищеної небезпеки вказаним вище наказом, позивач був повідомлений відповідачем листом №/05-18/8298 від 19.07.2019 року, копія якого наявна у матеріалах справи.

У названому листі зазначено, що підставою для анулювання дозволу №798.17.63 від 24.10.2017р. на виконання робіт підвищеної небезпеки послужило створення перешкод під час проведення посадовими особами заходу державного нагляду (контролю).

Зазначеному передували наступні події.

Так, відповідачем відповідно наказу № 01.01-07/69 від 14.01.2019 р. та направлення №03.02-03/126 від 14.01.2019 року проведено планову перевірку позивача, результати якої викладено в акті від 21.01.2019 року № 19-03.02-5225/0047.

Перевіркою встановлено низку порушень позивачем норм ст.ст. 13,18,21 Закону України "Про охорону праці" та видано приписи про усунення порушень №19-03.02-5225/0047-0162/5225 від 24.01.2019р. та №19-03.02-5225/0047-0163/5207 від 24.01.2019р. зі строком виконання до 24.02.2019 року.

Відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Харківській області №1043 від 10.06.2019р. призначено позапланову перевірку стану виконання відповідачем вказаних приписів.

До вказаної перевірки посадовці відповідача не були допущені, про що ними 20.06.2019р. складено акт про не допуск інспекційної групи до проведення перевірки.

Внаслідок вказаного недопуску відповідач дійшов висновку про створення позивачем перешкод під час проведення посадовими особами заходу державного нагляду (контролю), що стало підставою видання спірного наказу №1266 від 15.07.2019 про анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ГРУПП» дозволу №798.17.63 від 24.10.2017р. на виконання робіт підвищеної небезпеки

Підставою виникнення спірних правовідносин стало те, що, як вказував позивач, ним не було отримано ані акту від 21.01.2019 року № 19-03.02-5225/0047 ані приписів про усунення порушень №19-03.02-5225/0047-0162/5225 від 24.01.2019р. та №19-03.02-5225/0047-0163/5207 від 24.01.2019р., відтак він був позбавлений можливості їх виконання що і стало підставою недопуску посадовців до позапланової перевірки стану виконання приписів. У зазначеному, на думку позивача, відсутні перешкоди під час проведення посадовими особами заходу державного нагляду (контролю), які підстава для складення спірного наказу.

Ухвалою від 15.01.2020р. було зобов'язано Головне управління Держпраці у Харківській області надати: 1) копії документів, що підтверджують надіслання / вручення ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕТРА ГРУПП" Акта перевірки суб'єкта господарювання від 21 січня 2019 року № 19-03.02-5225/0047; 2) копії документів, що підтверджують надіслання / вручення ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕТРА ГРУПП" приписів, винесених на підставі Акта перевірки суб'єкта господарювання від 21 січня 2019 року № 19-03.02-5225/0047; 3) копії документи (зокрема, копії відповідного наказу про проведення перевірки, направлення на перевірку, акту перевірки та інших документів), що стосуються заходу державного нагляду (контролю), створення перешкод в якому послужило підставою для видання наказу Головного управління Держпраці у Харківській області від 15 липня 2019 року № 1266, яким було анульовано дозвіл №798.17.63 від 24 січня 2017 року на виконання робіт підвищеної небезпеки, виданий ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕТРА ГРУПП".

Відповідно до клопотання №09-05/1020 від 29.01.2020р. про виконання вимог ухвали відповідач зазначає, що акт перевірки суб'єкта господарювання від 21.01.2019р. був направлений на юридичну адресу ТОВ «ТЕТРА ГРУПП» 21.01.2019 , про це свідчить запис на останньому аркуші зазначеного акту, опис вкладення із зазначенням найменування вкладення та квитанція про відправлення листа на адресу ТОВ «ТЕТРА ГРУПП».

Зазначене підтверджується матеріалами справи ( а.с.32зворот-34)

Також, відповідач зазначав, що приписи №19-03.02-5225/0047-0162/5225 від 24.01.2019р. та №19-03.02-5225/0047-0163/5207 від 24.01.2019р. направлені на юридичну адресу позивача 24.01.2019, про що свідчать позначки на них

На підтвердження вищезазначених обставин, відповідач надав до суду копію поштової квитанції №486 та копію поштового опису №486.

Також, відповідач зазначає, що акт перевірки суб'єкта господарювання №19-03.02-5225/0047 був направлений 21.01.2019р. за №3311 та Головне управління Держпраці у Харківській області не може надати доказів на підтвердження отримання зазначеного Акту позивачем. Крім того, поштове відправлення №3311 на адресу Головного управління Держпраці у Харківській області не поверталось.

Відповідно до відповіді на відзив від 20.01.2020р. позивач зазначає, що жодним чином відмова представника позивача отримати приписи не зафіксована, такими чином, оскільки позивач не відмовлявся одержувати приписи, не було необхідності направляти ці приписи рекомендованим листом. Також, позивач вказував, що з наданих відповідачем фіскальних чеків не можна зробити висновок ні про зміст поштових відправлень, ні про те, на яку адресу їх було направлено (в фіскальних чеках зазначено лише індекс 61037 та місто Харків), ні про їх отримання позивачем.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставами для здійснення позапланових заходів є, серед іншого, перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Положеннями ч.7 ст.7 зазначеного закону встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб'єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб'єкта господарювання); тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п'ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику; у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю);

Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про охорону праці», державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює в тому числі центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 21 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 26.10.2011 року №1107 було затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, який визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Відповідно до положень п. 17 зазначеного порядку, дозвіл може бути анульований у випадках, передбачених статтею 21 Закону України «Про охорону праці». Рішення про анулювання дозволу приймається органом, що його видав.

Відповідно до ч.ч. 12-14 ст. 21 Закону України «Про охорону праці», підставою для анулювання дозволу є: заява роботодавця або уповноваженої ним особи про анулювання дозволу; припинення юридичної особи (злиття, приєднання, поділ, перетворення або ліквідація) або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем; виявлення у поданих роботодавцем документах недостовірних відомостей щодо виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл; повторне порушення вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл; виникнення аварії, вибуху, пожежі, нещасного випадку, якщо в акті розслідування встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл; створення перешкод під час проведення посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або його територіального органу перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл. Перелік підстав для анулювання дозволу, наведений у частині дванадцятій цієї статті, є вичерпним. Про анулювання дозволу роботодавець повідомляється у письмовій формі із зазначенням підстав щодо анулювання цього дозволу протягом п'яти днів з дня прийняття рішення органом, який видав дозвіл

Відповідно до ч. 7 ст. 4-1 , Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав: звернення суб'єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру; наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом; наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення. Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з того, що відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).

При цьому, відповідно до Закону України «Про охорону праці», підставою для анулювання дозволу, як вже зазначалось судом, є, серед іншого, створення перешкод під час проведення посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або його територіального органу перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл.

Разом з цим суд зазначає, що право на анулювання дозволу у разі створення перешкод під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл, не є абсолютним.

Суд зазначає, що суб`єкту господарювання відповідно до Закону надано право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).

А отже, у разі створення перешкод під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл (в т.ч. не допуску до проведення перевірки), діям суб`єкта господарювання щодо створення таких перешкод повинна надаватись відповідна оцінка.

Разом з цим, як вже зазначалось судом, з посиланням на до ч. 7. ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення. Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що створення перешкод під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл, є підставою для звернення дозвільного органу, що видав документ дозвільного характеру, до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру.

Судом перевірено та встановлено, що поштові відправлення №311 (направлення акту перевірки) та №486 (направлення приписів) на офіційному інтернет-сайті Укрпошти показує, що дані про відправлення за вищевказаними номерами на даний час відсутні, що не зареєстровані в системі, копії яких наявні у матеріалах справи.

Водночас, відповідачем надано копію конверту з позначкою про неотримання відправлення позивачем за №486 з підстав "закінчення встановленого строку зберігання".

Однак, спеціальні норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону "Про охорону праці", на виконання яких вищевказані приписи були видані, не містять в собі положень, що вказані підстави нормативно визначені як такі, що сприймаються за належне повідомлення суб'єкта перевірки про існування таких приписів.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В світлі неотримання позивачем приписів, отже, відсутності можливості їх виконання, з огляду на те, що відповідачем не доведено, що від отримання вказаних приписів позивач відмовлявся, твердження відповідача про створення перешкод під час проведення посадовими особами заходу державного нагляду (контролю), як підставу для видання спірного наказу не узгоджуються з приписами таких вимог до рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що визначені у ч.2 ст.2 КАС України, як обґрунтованість, тобто вчинення таких з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційність.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності спірного у справі наказу.

Зважаючи на викладене, позов є таким, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ГРУПП» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 120, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 40, ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління Держпраці у Харківській області №1266 від 15.07.2019 року про анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ГРУПП» дозволу №798.17.63 від 24.10.2017р. на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 40, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРА ГРУПП» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 120, ) судові витрати у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2020 року.

Суддя Заічко О.В.