Справа № 640/19548/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року м. Київ № 640/19548/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., за участю секретаря судового засідання Кузьмич М.Б.,

представника позивача: Недашківського О.В.,

представника відповідача: Полякової С.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «ПАК-ВМ»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство ПАК-ВМ» (далі - позивач або ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 25.09.2019 №0105 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство ПАК-ВМ» грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток (код платежу ІКЮО 32528183) на загальну суму 373 393,00 грн., в т.ч. 298 714,00 грн. за податковим зобов`язанням та 74 679,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки контролюючого органу, на яких ґрунтується оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в ході взаємовідносин з контрагентами позивачу надавалася безвідсоткова поворотна фінансова допомога, у зв`язку з чим згідно з вимогами П(С)БО 11 безвідсоткову фінансову допомогу позичальникові дисконтувати не потрібно.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що зміст відзиву на позовну заяву в цілому відтворює висновки, викладені в акті перевірки, та жодним чином не спростовує позицію позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі № 640/19548/19 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2019 закрито підготовче провадження.

У судовому засіданні 15.01.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13.02.2020.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань cудом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «ПАК-ВМ» як юридична особа зареєстроване 24.07.2003 (номер запису: 1 002417), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У період з 31.07.2019 по 20.08.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «ПАК-ВМ».

Результати перевірки оформлені актом від 28.08.2019 № 484/26-15-14-01-05/32528183 (а.с. 18-56).

В акті перевірки стверджується про порушення ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ», зокрема:

- абз. «а» п.п. 14.1.11 п.14.1 ст. 14 розд. I, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. III Кодексу, п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого Міністерством фінансів України від 31.01.2000 за №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.02.2000 № 85/4306 (зі змінами та доповненнями), п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.12.1999 № 860/4153 (зі змінами та доповненнями), п. 29 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 13 «Фінансові інструменти», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2001 №559, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.12.2001 №1050/6241 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, всього у розмірі 298 714 грн., в тому числі: - за 2016 pік на суму 110 264 грн, - за 2017 рік на суму 21 475 грн., - за 2018 рік на суму 166 975 грн.;

В обґрунтування правомірності таких висновків відповідач в акті перевірки зазначив, що при дослідженні первинних документів ТОВ «ВКП«ПАК-ВМ» встановлено кредиторську заборгованість по договорам безвідсоткової поворотної фінансової допомоги за період, що перевірявся, з терміном виникнення більш ніж 12 календарних місяців у загальному розмірі 5 260 380 грн., зокрема, заборгованість у розмірі 300 000,00 грн., строк погашення якої 2019 рік, заборгованість у розмірі 1 691 700,00 грн., строк погашення якої 2020 рік, заборгованість у розмірі 3 268 680,00 грн., строк погашення якої 2021 рік, яка станом на 31.03.2019 не погашена. Контролюючий орган зазначив, що заборгованості по наведеним позикам на дату отримання є довгостроковими у зв`язку із зазначенням в них строку їх повернення.

Встановивши в акті перевірки, що ТОВ «ВКП«ПАК-ВМ» не визначило та не відобразило фінансовий дохід від дисконтування кредиторської заборгованості в момент виникнення заборгованості у загальному розмірі 2 169 009,00 грн., а саме: за 2 квартал 2016 року на суму 179 055,00 грн., за 3 квартал 2016 року на суму 559 295,00 грн., за 1 квартал 2017 року на суму 382 699,00 грн., за 1 квартал 2018 року на суму 1 047 960,00 грн. та не здійснювало амортизацію дисконту протягом строку користування на дату балансу протягом періоду що перевірявся у загальному розмірі 1 194 309,00 грн., а саме: за 3 квартал 2016 року - у розмірі 59 924,00 грн, за 4 квартал 2016 року - у розмірі 65 848,00 грн, за 1 квартал 2017 року - у розмірі 65 848,00 грн, за 2 квартал 2017 року - у розмірі 65 848,00 грн, за 3 квартал 2017 року - у розмірі 65 848,00 грн, за 4 квартал 2017 року - у розмірі 65 848,00 грн, за 1 квартал 2018 року - у розмірі 65 848,00 грн, за 2 квартал 2018 року - у розмірі 184 824,00 грн, за 3 квартал 2018 року - у розмірі 184 824,00 грн, за 4 квартал 2018 року - у розмірі 184 824,00 грн, за 1 квартал 2019 року - у розмірі 184 824,00 гривень, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «ВКП«ПАК-ВМ» занижено дохід у загальній сумі 2 169 009,00 грн., в саме: за 2 квартал 2016 року на суму 179 055,00 грн., за 3 квартал 2016 року на суму 559 295,00 грн., за 1 квартал 2017 року на суму 382 699,00 грн., за 1 квартал 2018 року на суму 1 047 960,00 грн.

На підставі висновків, зазначених у акті перевірки від 28.08.2019 № 484/26-15-14-01-05/32528183, Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.2019 №0105, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 373 393,00 грн. (а.с.15-16).

Не погоджуючись з правомірністю вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначає П(С)БО «Доходи».

Доходи - збільшення економічних вигід у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного.

Проценти - плата за використання грошових коштів, їх еквівалентів або сум, що заборговані підприємству.

Дивіденди - частина чистого прибутку, розподілена між учасниками (власниками) відповідно до частки їх участі у власному капіталі підприємства.

Відповідно до п.5 П(С)БО «Дохід», дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Згідно з п.7 П(С)БО «Дохід» визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:

дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

Враховуючи положення п. 15 П(С)БО визначений дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не коригується на величину пов`язаної з ним сумнівної та безнадійної заборгованості. Доходом визнається сума зобов`язання яке не підлягає погашенню.

Відповідно до положень п. 20 П(С)БО дохід, який витикає в результаті використання активів підприємства іншими сторонами, визнається у вигляді процентів, роялті та дивідендів, якщо:

імовірне надходження економічних вигод, пов`язаних з такою операцією; дохід може бути достовірно оцінений.

Такий дохід має визнаватися у такому порядку:

проценти визнаються у тому звітному періоді, до якого вони належать, виходячи з бази їх нарахування та строку користування відповідними активами з урахуванням економічного змісту відповідної угоди;

роялті визнаються за принципом нарахування згідно з економічним змістом відповідної угоди;

дивіденди визнаються у періоді прийняття рішення про їх виплату.

Пунктом 21 П(С)БО 15 визначено, що дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Справедлива вартість компенсації при реалізації на виплат визначається шляхом дисконтування всіх майбутніх надходжень із використанням умовної ставки відсотка. Умовна ставка відсотка буде найточніше визначена з двох ставок:

а) домінуючої ставки на подібний інструмент емітента з подібною кредитною ставкою;

б) ставки відсотка, яка дисконтує номінальну суму компенсації інструмента до поточної грошової ціни продажу товарів чи надання послуг.

В свою чергу, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 (далі - П(С)БО) застосовується з урахуванням особливостей оцінки та розкриття інформації щодо зобов`язань, установлених іншими положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку. Відповідно до П(С)БО 11 «Зобов`язання», встановлено наступне:

Довгострокові зобов`язання - всі зобов`язання, які не є поточними зобов`язаннями. Згідно з п. 10 П(С)БО 11 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) довгострокові зобов`язання, на які нараховуються відсотки, відображаються в балансі за їх теперішньою вартістю. Визначення теперішньої вартості залежить від умов та виду зобов`язання.

Теперішня вартість - дисконтована сума майбутніх платежів (за вирахуванням суми очікуваного відшкодування), яка, як очікується, буде потрібна для погашення зобов`язання в процесі звичайної діяльності підприємства.

Сума погашення - недисконтована сума грошових коштів або їх еквівалентів, яка, як очікується, буде сплачена для погашення зобов`язання в процесі звичайної діяльності підприємства.

Відповідно до п. 5 П(С)БО 11 зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

В силу положень п. 6 П(С)БО 11, з метою бухгалтерського обліку зобов`язання поділяються на: - довгострокові; - поточні; - непередбачені зобов`язання; -доходи майбутніх періодів.

Пунктом 7 П(С)БО 11 встановлено, що до довгострокових зобов`язань належать:

- довгострокові кредити банків;

- інші довгострокові зобов`язання;

- відстрочені податкові зобов`язання;

- довгострокові забезпечення.

Згідно з п.8. П(С)БО 11 зобов`язання, на яке нараховуються відсотки та яке підлягає погашенню протягом дванадцяти місяців з дати балансу, слід розглядати як довгострокове зобов`язання, якщо первісний термін погашення був більше ніж дванадцять місяців та до затвердження фінансової звітності існує угода про переоформлення цього зобов`язання на довгострокове.

Відповідно до П(С)БО 13 «Фінансові інструменти», встановлено наступне:

Фінансовий інструмент - контракт, який одночасно приводить до виникнення (збільшення) фінансового активу в одного підприємства і фінансового зобов`язання або інструмента власного капіталу в іншого.

Фінансові інвестиції - активи, які утримуються підприємством з метою збільшення прибутку (відсотків, дивідендів тощо), зростання вартості капіталу або інших вигод для інвестора.

Фінансове зобов`язання - контрактне зобов`язання:

а) передати грошові кошти або інший фінансовий актив іншому підприємству;

б) обмінятися фінансовими інструментами з іншим підприємством на потенційно невигідних умовах.

Фінансове зобов`язання, призначене для перепродажу - фінансове зобов`язання, що виникає внаслідок випуску фінансового інструмента з метою її подальшого продажу для отримання прибутку від короткотермінових коливань його ціни та/або винагороди посередника.

Відповідно до п. 6 П(С)БО 13 фінансові активи включають: грошові кошти, не обмежені для використання, та їх еквіваленти; дебіторську заборгованість, не призначену для перепродажу; фінансові інвестиції, що утримуються до погашення; фінансові активи, призначені для перепродажу; інші фінансові активи.

Згідно з п. 29 П(С)БО 13 фінансові інструменти первісно оцінюють та відображають за їх фактичною собівартістю, яка складається із справедливої вартості активів, зобов`язань або інструментів власного капіталу, наданих або отриманих в обмін на відповідний фінансовий інструмент, і витрат, які безпосередньо пов`язані з придбанням або вибуттям фінансового інструмента (комісійні, обов`язкові збори та платежі при передачі цінних паперів тощо).

Відповідно до п. 30 П(С)БО 13 на кожну наступну після визнання дату балансу фінансові активи оцінюються за їх справедливою вартістю, крім:

- п. 30.1 дебіторської заборгованості, що не призначена ДЛЯ перепродажу;

- п. 30.2 фінансових інвестицій, що утримуються підприємством до їх погашення;

- п. 30.3 фінансових активів, справедливу вартість яких неможливо достовірно визначити;

- п.30.4 фінансових інвестицій та інших фінансових активів, щодо яких не застосовується оцінка за справедливою вартістю.

Відповідно до п.31 П(С)БО 13 на кожну наступну після визнання дату балансу фінансові зобов`язання оцінюються за амортизованою собівартістю, крім фінансових зобов`язань, призначених для перепродажу, і зобов`язань за похідними фінансовими інструментами.

Так, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ТОВ «КНПП «ЙОД» (Позикодавець), на підставі договору від 16.08.2016 № 160816 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 300 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 23.06.2019.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_1 (Позикодавець), на підставі договору від 21.03.2017 № 210317/2 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 570 580,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 20.03.2020.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_1 (Позикодавець), на підставі договору від 21.03.2017 № 210317/1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 1 121 120,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 20.03.2020.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_2 (Позикодавець), на підставі договору від 25.01.2018 № 1/1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 285 500,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 24.01.2021.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_2 (Позикодавець), на підставі договору від 29.01.2018 № 1/2 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 285 500,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 28.01.2021.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_2 (Позикодавець), на підставі договору від 31.01.2018 № 1/3 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 277 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 30.01.2021.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_2 (Позикодавець), на підставі договору від 08.02.2018 № 1/4 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 190 400,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 07.02.2021.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_2 (Позикодавець), на підставі договору від 16.02.2018 № 1/5 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 135 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 15.02.2021.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_3 (Позикодавець), на підставі договору від 02.02.2018 № 2 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 280 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 01.02.2021.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_3 (Позикодавець), на підставі договору від 19.02.2018 № 2/2 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 271 800,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 18.02.2021.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_4 (Позикодавець), на підставі договору від 06.03.2018 № 3 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 263 500,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 05.03.2021.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_4 (Позикодавець), на підставі договору від 23.03.2018 № 5 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 100 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 23.03.2021.

Також, в ході проведення перевірки були встановлені взаємовідносини ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» (Позичальник) з ОСОБА_4 (Позикодавець), на підставі договору від 27.03.2018 № 6 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у розмірі 134 400,00 грн., а Позичальник зобов`язується направити позику на здійснення господарської діяльності та повернути отриману позику у сумі визначеній п.1.1 договору вчасно, тобто до 26.03.2021.

Перевіркою взаємовідносин ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» з ТОВ «КНПП «ЙОД» встановлено кредиторську заборгованість на загальну суму 1 405 880,00 грн. Дана кредиторська заборгованість обліковується станом на 31.03.2019 по взаємовідносинам з ТОВ «КНПП «ЙОД».

Перевіркою взаємовідносин ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» з ОСОБА_1 встановлено кредиторську заборгованість на загальну суму 1 691 700,00 грн. Дана кредиторська заборгованість обліковується станом на 31.03.2019 по взаємовідносинам з ОСОБА_1

Перевіркою взаємовідносин ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» із ОСОБА_2 встановлено кредиторську заборгованість на загальну суму 1 111 100,00 грн. Дана кредиторська заборгованість обліковується станом на 31.03.2019 по взаємовідносинам з ОСОБА_2

Перевіркою взаємовідносин ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» із ОСОБА_3 встановлено кредиторську заборгованість на загальну суму 551 800,00 грн. Дана кредиторська заборгованість обліковується станом на 31.03.2019 по взаємовідносинам з ОСОБА_3

Перевіркою взаємовідносин ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» із ОСОБА_4 встановлено кредиторську заборгованість на загальну суму 499 900,00 грн. Дана кредиторська заборгованість обліковується станом на 31.03.2019 по взаємовідносинам з ОСОБА_4 .

За твердженнями відповідача, зобов`язання перед ТОВ «КНПП «ЙОД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по договорам про надання поворотної фінансової допомоги, є довгостроковими зобов`язаннями, на які потрібно нараховувати відсотки і відображати в балансі за їх теперішньою вартістю.

Суд не погоджується з даним висновком контролюючого органу, позаяк зі змісту вищенаведених договорів чітко вбачається, що ТОВ «ВКП «ПАК-ВМ» надавалась безвідсоткову поворотна фінансова допомога.

Відповідно до п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) фінансова допомога - це фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

На сьогоднішній день існує колізія між:

- Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237 (далі - П(С)БО 10), Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 (далі - П(С)БО 11), які є спеціальними нормативними актами, що регламентують сферу обліку дебіторської заборгованості й зобов`язань та

- Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 13 "Фінансові інструменти", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2000 № 559 (далі - П(С)БО 13), який є загальним нормативним актом, наближеним до міжнародних стандартів.

Крім того, з 01.01.2015 скасовано норму пп. 14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК щодо визнання безповоротною фінансовою допомогою суми процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповернутою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Нацбанку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Фінансовий результат, визначений у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, розраховується за принципом: доходи мінус витрати, визначені відповідно до Положення бухгалтерського обліку.

Доходи визнаються згідно з Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід". Відповідно до зазначеного стандарту дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства). Отримання поворотної фінансової допомоги не приводить до збільшення активів або зменшення зобов`язань і до зростання власного капіталу.

Витрати визнаються відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати». Згідно із зазначеним стандартом витратами звітного періоду визнається або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводять до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками).

Згідно із зазначеними бухгалтерськими записами отримання у 2016-2018 роках поворотної фінансової допомоги (та її повернення) не приводить до виникнення доходів і витрат як у бухгалтерському, так і податковому обліку.

Таким чином, незалежно від податкового статусу надавача поворотної фінансової допомоги її відображення в балансі платника податку на прибуток та повернення отриманої у 2016-2018 роках фінансової допомоги не впливають на фінансовий результат звітного періоду, а, відповідно, і на оподаткування податком на прибуток.

З аналізу норм бухгалтерських стандартів вбачається, що вони не вимагають дисконтувати зобов`язання за безпроцентною довгостроковою позикою, що чітко випливає з положень п. 10 П(С)БО 11. Його норми встановлюють: за теперішньою вартістю (дисконтованою сумою майбутніх платежів) відображають у Балансі лише довгострокові зобов`язання, на які нараховуються відсотки. Отже, будь-яка безпроцентна поворотна фінансова допомога не повинна оцінюватися за теперішньою (поточною) вартістю, адже на такий борг відсотки не нараховують.

Суд зауважує, що тільки 29.10.2019 набули чинності зміни до П(С)БО № 11 «Зобов`язання» за наказом Міністерства фінансів України від 16.09.2019 № 379, відповідно до яких, зокрема, будь-яка довгострокова заборгованістю підлягає дисконтуванню, незважаючи на питання платності або безоплатності.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що, оскільки національними стандартами (положеннями) бухгалтерського обліку не визначено методологію щодо визначення справедливої та амортизованої вартості фінансових зобов`язань, а також органами, на які покладено регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової, відсутні будь-які роз`яснення з боку контролюючих органів або практика такого дисконтування, підприємство не зобов`язане визначати методологію оцінки фінансових зобов`язань самостійно, а ДФС не має права визначати цю методику та давати вказівки платнику податків щодо методики.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, яким визначаються принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності підприємствами (крім підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі), розроблений на основі міжнародних стандартів фінансової звітності і законодавства Європейського Союзу у сфері бухгалтерського обліку та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку.

Визначення національних стандартів не дозволяє застосувати міжнародні стандарти обліку у разі відсутності методів ведення обліку в національних стандартах.

Натомість, відповідач при розрахунку дисконту застосовує формулу, що не визначена жодним національним стандартом бухгалтерського обліку.

*PV = FV / (1 + i) n, де

FV - майбутня вартість;

PV - теперішня вартість;

I - ставка дисконтування;

n - строк (число періодів).

Отже, контролюючий орган посилаючись на міжнародні стандарти за умови, коли підприємство здійснює облік за національними стандартами, є неправомірним та не відповідає положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд вважає, висновки Головного управління ДПС у м. Києві щодо порушення ТОВ «ВКП«ПАК-ВМ» п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України в частині заниження доходу від дисконтування кредиторської заборгованості в момент виникнення заборгованості (на дату балансу) у загальному розмірі 2 169 009,00 грн., хибними та не підтвердженим нормами чинного законодавства.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що згідно з статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір у сумі 5 600,89 грн., що підтверджується квитанцією від 10.10.2019 № 24959 (а.с. 4).

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню йому у повному обсязі за рахунок відповідача.

Судом також встановлено, що позивачем були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 25 700,00 грн., а саме: (1) ознайомлення з предметом, обставинами виникнення та можливістю судового вирішення даного адміністративного спору - 9 000,00 грн.; (2) вивчення актуальних норм бухгалтерського та податкового обліку з дисконтування, судових рішень (практики) з аналогічних спорів - 9000,00 грн.; (3) узгодження правової позиції з Клієнтом та формування переліку здійснення необхідних заходів та надання документальних доказів для складання позовної заяви - 6 000 грн.; (4) підготовка, оформлення та надсилання до ОАСК позовної заяви та її копії для ГУ ДПС у м. Києві - 1 700,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 21.08.2019 № 1/08-19, звітом про додаткові витрати №1, актом про прийняття-передання наданих послуг №1 віл 11.11.2019, платіжними дорученнями № 921 від 29.08.2019, № 1065 від 10.10.2019, № 91 від 10.10.2019, № 81 від 29.08.2019 (а.с.102-103, 104-105, 106-108).

Представником відповідача не заявлялось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Доказів понесення позивачем інших витрат пов`язаних із розглядом справи матеріали справи не містять.

Суд визнає вказані витрати пропорційними складності справи та характеру вчинених адвокатом дій, направлених на захист порушених прав.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «ПАК-ВМ» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 25.09.2019 №0105 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «ПАК-ВМ» грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток (код платежу ІКЮО 32528183) на загальну суму 373 393,00 грн., в т.ч. 298 714,00 грн. за податковим зобов`язанням та 74 679,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «ПАК-ВМ» (ідентифікаційний код 32528183, місцезнаходження: 02166, м. Київ, вул. Маршала Жукова (Кубанської України), буд. 26) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5 600, 89 грн. (п`ять тисяч шістсот гривень вісімдесят дев`ять копійок) та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 25 700 (двадцять п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 13.02.2020.

Суддя Т.П. Балась