Справа № 160/12245/19
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУТЛАЙФ» до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ:
05.12.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРУТЛАЙФ" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волинської митниці ДФС, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Волинської митниці Держмитслужби про корегування митної вартості № UA205040/2019/000497/2 від 02.12.2019 року;
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРУТЛАЙФ» (далі - покупець) та фірмою Frupaks-Vernooij B.V (далі - продавець) укладено Міжнародний договір поставки № 230919 від 23.09.2019, за яким продавець продає, а покупець - купує товар (фрукти та овочі) на умовах цього контракту по номенклатурі, кількості і цінам, вказаним в інвойсі, який є невід`ємною частиною цього контракту.
Згідно з п. 1.2 цього Договору умови поставки оговорюються та фіксуються в інвойсі згідно з правилами Інкотермс 2010.
Відповідно до п. 2.1 - п. 2.2 Договору № 230919 від 23.09.2019 загальна вартість контракту складається з сум інвойсів до цього контракту та орієнтовно складає 450000дол.США. Загальна кількість товару, що постачається, буде складати 500 тон.
Пунктом 2.4 Договору № 230919 від 23.09.2019 визначено, що ціни на товар, вказані в інвойсі до цього контракту, включають в себе вартість тари, упаковки і маркування, навантаження на транспортний засіб.
Згідно з п. 3.1, п. 3.4, п. 3.6 Договору № 230919 від 23.09.2019 поставка товару здійснюється автомобільним чи морським транспортом на умовах, вказаних в кожному окремому інвойсі, які є додатком до цього контракту, відповідно до правил Інкотермс-2010. Перехід права власності на товар відбувається в момент навантаження товару зі складу продавця на транспорт для відправки покупцю. Датою оплати по даному договору є дата надходження грошових коштів на банківський рахунок продавця.
Відповідно до п. 4.2, п. 4.3, п. 5.1 вказаного Договору товар постачається продавцем і сплачується покупцем партіями на підставі передплати. Всі податки, мито та інші збори, у зв`язку із укладанням та виконанням цього контракту на митній території продавця, проводяться за рахунок продавця, а податки, мито та інші збори, у зв`язку із укладанням та виконанням цього контракту за межами митної території продавця, проводяться за рахунок покупця. Товар вважається зданим продавцем і прийнятим покупцем на підставі наступних документів: інвойсу, фітосанітарного сертифікату, міжнародної транспортної накладної (СМR), сертифікату походження на товар, інших документів відповідно до вимог законодавства країни продавця або покупця.
Згідно з інвойсом № 32.851 від 25.11.2019 фірмою Frupaks-Vernooij B.V здійснено поставку ТОВ «ФРУТЛАЙФ» партії груш - Pears Conference 55/65, class IІ, загальною вагою нетто 20 160 кг за ціною 0,750 дол.США/кг, на загальну суму 15 120 дол.США., на умовах FCA-Vleuten.
02.12.2019 ТОВ «ФРУТЛАЙФ» подано до Волинської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію № UA205040/2019/056446 для здійснення митного оформлення товару:
1. «Груші свіжі, врожаю 2019 року - Pears Conference 55/65, class IІ», загальною вагою 20 160 кг.
У графі 42 МД № UA205040/2019/056446 декларантом заявлена митна вартість товару у розмірі 15 120,00 дол.США, тобто 0,75 доларів США за 1 кг.
Згідно з графою 43 МД № UA205040/2019/056446 декларантом визначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст. 58 МК України.
Для митного оформлення позивачем подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 МК України (графа 31 МД), а саме: міжнародний договір поставки № 230919 від 23.09.2019, інвойс № 32.851 від 25.11.2019, платіжне доручення в іноземній валюті від 26.11.2019.
Під час опрацювання поданих документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР.
Так, за МД № UA205040/2019/056446 від 02.12.2019 відбулось спрацювання наступних профілів ризику:
103-1 - «Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби»;
Коментар - товар №1. Здійснити перевірку достовірності заповнення полів додаткової інформації та додаткових властивостей товару електронного інвойсу графи 31 МД. Перевірити характеристики, по яких заначено «немає даних».
105-2 - «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»;
Коментар - наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначені рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості поданих до митного оформлення товарів було встановлено розбіжності:
- в прайс-листі виробника вказано найменування товару груша konferencsia 55+мм ІІ клас по вартості 0,75 дол.США/кг, однак не надано окремо інформації про вартість пакувальних матеріалів;
- в описі 31 графи митної декларації вказана торгівельна марка: Frupaks-Vernooij B.V, про що не відображено в товаросупровідних документах;
- при перевірці достовірності заповнення полів додаткової інформації та додаткових властивостей товару електронного інвойсу графи 31 МД в найменуванні «назва сорту» зазначено «немає даних», відсутні дані відомості і в фіто-санітарному сертифікаті PCNU 182702167 від 26.11.2019;
- в додатковій угоді № 1 до контракту № 230919 від 23.09.2019 зазначено, що вартість пакування, маркування, навантаження включена у вартість товару, однак не надані відомості про вартість страхування, що передбачено п. 5.1 вказаної угоди;
- не надано відомостей про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Враховуючи виявлене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 53 МК України митним органом було запропоновано декларанту у 10-денний термін надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
- прайс-лист виробника товару;
- вартість упаковки або пакувальних матеріалів, пов`язаних з пакуванням;
- висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціальними експертними організаціями.
Додатково в порядку ч. 6 ст. 53 МК України ТОВ «ФРУТЛАЙФ» подано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: митну декларацію країни відправника № 19NLK3YC2WAJIKWD50 від 27.11.2019 з перекладом на українську мову; CMR № NL C-190129; прайс-лист від 25.11.2019.
Враховуючи наведене та за результатами розгляду додатково наданих декларантом документів, митний орган дійшов висновку, що декларантом не виконано у повному обсязі вимоги щодо надання документів відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України та додаткових документів відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України.
На підставі ч. 7 ст. 55 МК України товар випущений у вільний обіг за ЕМД № UA205040/2019/056488 під гарантійні зобов`язання.
Не погоджуючись з вказаним рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 4 та 5 ст. 58 МК України , митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За приписами ч. 2 ст. 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1-3 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Так, відповідач в рішенні про коригування митної вартості зазначив, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Проте суд не погоджується з зазначеними висновками відповідача з огляду на наступне.
Стосовно відсутності інформації про вартість пакувальних матеріалів, судом встановлено, що умовами Договору поставки витрати на пакування покладено на Продавця, а отже витрати на пакування не є складовими митної вартості, вони є виключно частиною ціни, яку позивач не повинен доводити. Неважливо, які витрати на пакування ніс Продавець, за якими тарифами вони оплачені, яку частину цих витрат складає вартість пакувальних матеріалів, а яку - вартість робіт з пакування, оскільки, враховуючи умови міжнародного договору, ці витрати не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.
Щодо витрат на страхування судом встановлено, що страхові документи не надавалися декларантом до митного оформлення, оскільки Покупцем взагалі не здійснювалося страхування даної партії Товару. Суд зазначає, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Відповідно до засад Кодексу адміністративного судочинства України саме на відповідача - суб`єкта владних повноважень покладається тягар доказування правомірності своїх рішень. Отже, у разі наявності у відповідача підозри укладання позивачем договору страхування товару, та прийняття на цій підставі оскаржуваного рішення, дані факти повинні бути належним чином підтверджені під час розгляду справи в суді. В той же час, сумніви відповідача ґрунтувалися лише на наявність відповідної умови в зовнішньоекономічному контракті без наявності будь-яких інших доказів укладання позивачем договору страхування товару.
Суд також зазначає, що наявність технічної помилки у документі або відсутність певних відомостей у ньому не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься. Відсутню інформацію митний орган може встановити за допомогою решти інформації, що міститься у цьому ж документі, або інформації з інших документів, пов`язаних із цим документом.
Посилання відповідача на відсутність в товаросупровідних документах торгівельної марки - Frupaks-Vernooij B.V, не приймаються судом до уваги, оскільки при дослідженні останніх, судом встановлено наявність в таких документах торгівельної марки - Frupaks-Vernooij B.V.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що надані уповноваженою особою позивача до Волинської митниці Держмитслужби для митного оформлення товару документи відповідають вимогам ч. 2 ст. 53 МК України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною в контракті (інвойсі).
Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16.
Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС ДФС України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта усіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.
Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17.
Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 3 842,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1057 від 04.12.2019.
З урахуванням того, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 3 842,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУТЛАЙФ» до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Волинської митниці Держмитслужби про корегування митної вартості № UA205040/2019/000497/2 від 02.12.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 10 лютого 2020 року.

Суддя А. Ю. Рищенко