Справа № 540/2739/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/2739/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Войтович І.І., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправним, дискримінаційним та скасувати рішення відповідача, викладене у листі №11967/03-18 від 11.09.2019, про припинення виплати пенсії позивачу, на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон, в тому числі якщо воно було прийнято, але не передано позивачу;

- визнати дії відповідача по припиненню виплати пенсії позивача на підставі спливу строку дії його паспорта громадянина України для виїзду за кордон - протиправними та дискримінаційними;

- визнати бездіяльність відповідача, щодо невиплати пенсії позивачу з 18.08.2017 на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон протиправною та дискримінаційною;

- зобов`язати відповідача виплатити усі недоотримані позивачем пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з 18.08.2017 до фактичного виконання відповідачем рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми позивачу, починаючи з 18.08.2017 року по їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії позивачу довічно;

- стягнути з відповідача кошти в сумі 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач припинив виплату пенсії позивачу на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

20.12.2019, ухвалою суду позовна заява залишена без руху та позивачу встановлено строк для усунення вказаних недоліків не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

На виконання даної ухвали суду, представником позивача 08.01.2020 подано до суду квитанцію про сплату №14152 із зазначенням суми судового збору в розмірі 1000,00 грн.

Розглянувши надані представником позивача документи, суд 15.01.2020 продовжив позивачу строк усунення недоліків позовної заяви. встановлений ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 20.12.2019, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, суд звернув увагу представника позивача на те, що відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Відповідно до довідки Відділу документального забезпечення і діловодства (канцелярії суду) від 14.01.2020 повідомлено, що 08.01.2020 по адміністративній справі №540/2739/19 ОСОБА_1 подано квитанцію №14152 від 03.01.2020 про сплату судового збору в сумі 1000,00 грн. за подання даного адміністративного позову. Однак, судовий збір сплачений на розрахунковий рахунок суду №4026, станом на 14.01.2020, згідно виписок наданих УДКСУ у м. Херсоні , вищевказані кошти не зараховані.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове усунення позивачем недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 20.12.2019.

10.02.2020, на виконання ухвали суду від 15.01.2020, представником позивача подано повідомлення на усунення недоліків позовної заяви по справі №540/2739/19.

Як вбачається зданого повідомлення, представник позивача просить звільнити позивача від сплати судового збору за вимогу майнового характеру про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними рішеннями відповідача, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору, виходячи з наступного.

Пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Суд звертає увагу, що представником позивача заявлено вимогу, а саме: "стягнути з відповідача кошти в сумі 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач припинив виплату пенсії позивачу на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон".

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі.

Пунктом 5 цієї постанови визначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, з`ясувати наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З`ясувати чим підтверджується факт заподіяння шкоди, чи фізичних страждань, якими обставинами чи діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну шкоду, з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2018 року у справі №826/23650/15.

Таким чином, внаслідок безпідставного ототожнення представником позивача понять "моральної шкоди" із "відшкодуванням шкоди..." (встановленої вимогами п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір") суд вважає, що вимога представника позивача про звільнення від сплати судового збору за вимогу майнового характеру, а саме "стягнути з відповідача кошти в сумі 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач припинив виплату пенсії позивачу на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон", не підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано доказів сплати судового збору за подання даного адміністративного позову, а наведені в повідомленні доводи вказують на недостатність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу майнового характеру про стягнення 100000,00 грн. моральної шкоди, даний позов з доданими до нього документами підлягає поверненню позивачу.

Суд дійшов висновку, що станом на 12.02.2020 ухвала суду від 20.12.2019 та від 15.01.2020 про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконана, недоліки позову не усунуті в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Повернути позивачу сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., відповідно до квитанції №72504 від 12.12.2019.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Войтович І.І.