Справа № 200/10994/19-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 р. Справа№200/10994/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (7; 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про зобов`язання донарахувати та виплатити суми індексо ваного доходу відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «По рядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Мі ністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з пору шенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати час тини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадя нам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого по становою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 p. N159, а саме: державної та додаткової пен сії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 по 30.08.2019 на підставі рішення Міс цевого Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі №2-487/10 та Постанови судової колегії судової палати апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2011 року у справі №22-а-18087/11.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач всупереч вимог чинного законодавства не нарахував та не виплатив позивачу суми індексованого доходу та компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 по 30.08.2019 на підставі рішення Місцевого Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі № 2-484/10 та Постанови судової колегії судової палати апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2011 року у справі №22-а-18087/11, виконаних шляхом безготівкового зарахування по справі №2-487/2010 на суму 54832,98 грн. на рахунок позивача 29.08.2019.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_1 01.06.2017 взято на облік до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області на підставі особистої заяви від 11.05.2017. Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14.07.2010 по справі №11-а-18087/2011, на яке посилається позивач, виконано управлінням Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області в частині нарахування заборгованості. Оскільки Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області не є правонаступником Управління Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області (на теперішній час - Ізюмське об`єднане управління ПФУ Донецької області), а зобов`язання до відповідача у вищевказаному рішенні щодо вчинення будь-яких дій відсутнє, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцької М.М.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу 16.09.2019 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Ушенка С.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.09.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано 10-тиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2019 справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 19.12.2019.

19.12.2019 підготовче судове засідання відкладено на 13.01.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.01.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 06.02.2020.

Приймаючи до уваги приписи частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорту серії НОМЕР_2 , має третю групу інвалідності та, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 с, є особою, віднесеною до категорії 1 згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області з 01.06.2017 та згідно особистої заяви від 01.03.2012 отримує пенсію за віком на підставі Закону України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі №2-487/10:

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які по страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, як інваліду третьої групи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22.05.2008 до 09.10.2009, і провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язано Управ ління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1 , відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та починаючи з 22.05.2008 до внесення змін до чинного законодавства, і провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії з врахуванням раніше виплачених сум. (а.с. 6-7).

Постановою Апеляційного суду Харківської області у складі судової колегії судової палати у цивільних справах від 28 жовтня 2011 року у справі №22-а-18087/11 рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року скасовано в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які по страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2007 по 08.07.2007 та зобов`язання Управ ління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1 , відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2007 по 08.07.2007. В іншій частині рішення Барвінківського районного суду Харківської області залишено без змін (а.с. 8-9).

01.03.2012 Барвінківським районним судом Харківської області видано виконавчий лист у справі № 2-487/2010 (а.с. 10).

У відповідності до довідки Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 05.09.2019, 29.08.2019 проведена операція, а саме: безготівкове зарахування (стягнення заборгованості за виконавчим документом Барвінківський районний суд Харківської області по справі №2-487/2010 від 01.03.2012) на суму 54832 грн. 98 коп. 9 (а.с.11).

30.09.2019 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою про донарахування та виплату йому суми індексованого доходу та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати, а саме державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 по 30.08.2019 на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі № 2-487/10 та постанови судової колегії судової палати Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2011 року у справі № 22-а-18087/11 (а.с. 25).

На думку позивача, розмір індексації недоотриманих своєчасно пенсійних виплат, а саме державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 по 30.08.2019, на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі №2-487/10 та Постанови Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2011 року у справі №22-а-18087/11, яка не має разового характеру, тобто із застосуванням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та компенсації, яка обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаче ного йому доходу за 2012-2019 роки, на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі №2-487/10 та Постанови Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2011 року у справі №22-а-18087/11, яка не має разового характеру, тобто із застосуванням Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за 2014 рік - 13653,41 грн., за 2015 рік - 23742,68 грн., за 2016 рік - 6799,28 грн., за 2017 рік - 7512,11 грн., за 2018 рік - 5373,63 та за поточ ний рік - 2302,98 грн., на загальну суму - 59384,09 грн.

Листом УПФУ в м. Краматорську Донецької області від 02.10.2019 № 517/Т-10-01-01/16294/02/34 позивачу відмовлено у виплаті компенсації за рахунок коштів Пенсійного фонду України у зв`язку із забороною використання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені Законом № 1058 (а.с. 34-35).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення, встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і соціальні виплати.

Стаття 3 даного Закону передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно ч. 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (зі змінами, внесеними Законом №911-VIII від 24.12.2015, які набрали чинності з 01.01.2016).

Як передбачено ч. 4 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків, що передбачено абз. 6 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078.

Отже, недоотримана з 09.07.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 09.10.2009 державна та з 09.07.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 до 01.03.2012 (переведено на пенсію за віком) додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю, на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі №2-487/10 та постанови Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2011 року у справі №22-а-18087/11, яка не має разового характеру, із застосуванням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підлягає індексації, але лише за вищезазначений період часу.

Приписами ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Втім, доказів того, що сплачена 29.08.2019 заборгованість з пенсійних виплат за судовим рішенням була нарахована без проведення індексації, позивачем до суду не надано.

Як вбачається з відзиву відповідача на позовну заяву, з 01.11.2011 пенсія позивачу виплачується в розмірах, встановлених діючим законодавством, рішення суду від 14.07.2010 по справі №22-а-18087/2011 виконано в повному обсязі в частині нарахування за період його розповсюдження на вказані правовідносини.

При цьому, як вбачається судом з матеріалів справи, а саме з обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, останній просить суд зобов`язати відповідача донарахувати та виплатити суми індексованого доходу відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078, стосовно державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, саме за період невиплати з вини Пенсійного Фонду України, тобто з 01.11.2011 по 30.08.2019.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги не доведення позивачем обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги в частині не проведення індексації його грошових доходів, а також фактичні вимоги позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити суми індексації саме за період затримки виплати, тобто за період не виплати з вини органу Пенсійного фонду, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити позивачу суми індексованого доходу відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078, стосовно державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період невиплати з вини Пенсійного Фонду України з 01.11.2011 по 30.08.2019 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Частиною 2 ст. 46 Закону № 1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок).

Згідно із ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону № 2050-III).

Відповідно до п. 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом п. 2, 3 Порядку компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У п. 4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, на думку суду означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058-IV, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, суд зазначає, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 19 грудня 2011 року по справі № 6-58цс11, від 11 липня 2017 року по справі № 21-2003а16, а також в постановах Верховного Судом у постановах від 20 лютого 2018 року по справі №336/4675/17, від 21 червня 2018 року по справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року по справі №521/940/17, від 05 жовтня 2018 по справі №127/829/17, від 18 липня 2018 року по справі №185/515/16-а, від 15 серпня 2018 року по справі №653/3356/17.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Водночас, суд зауважує, що первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача.

Враховуючи те, що на виконання рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі №2-487/10 та постанови Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2011 року у справі №22-а-18087/11, Управлінням ПФУ у Барвінківському районі Харківської області заборгованість нарахована 24.12.2012, а виплачена лише 29.08.2019, наявні правові підстави, що виплата не проведена з вини відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N159, а саме: державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 листопада 2011 року по 30 серпня 2019 року на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі №2-487/10 та постанови Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2011 року у справі №22-а-18087/11, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 01.11.2011 по 29.08.2019 (дата фактичної виплати заборгованості).

Положеннями ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено: судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Згідно п. 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, Управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

У зв`язку з тим, що на підставі особистої заяви від 11.05.2017 пенсійна справа ОСОБА_1 переведена з Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області і позивач з 01.06.2017 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області і отримує пенсійні виплати, враховуючи, що борг за зазначеним судовим рішенням по справі №2-487/2010 погашено 29.08.2019, - Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області є належним відповідачем у даній справі.

Оскільки позивач в силу Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо його розподілу не вирішувалось.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 133, 139, 241-246, 255, 257, 258, 262, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (7; 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (7; 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з пору шенням строків виплати пенсії, відповідно до рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2010 року у справі №2-487/10 та постанови Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2011 року у справі №22-а-18087/11, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати час тини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадя нам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого по становою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 p. N159, а саме: державної та додаткової пен сії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 листопада 2011 року по 29 серпня 2019 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2020 року.

Суддя С.В. Ушенко