Справа № 520/5345/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 лютого 2020 р. № 520/5345/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ), третя особа: Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 4 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ХК0480/292/АВ/П/ТД-ФС від 21.06.2018 року ухвалену заступником начальника Головного управління Держпраці у Харківській області у відношенні фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №520/5345/19.

Відповідач надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Третя особа правом надання пояснень не скористалась.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що керівником Управління Держпраці видано наказ від 30.05.2018 року за №01.01-07/567(а.с.126-127).

Захід державного контролю у формі інспекційного відвідування проведено на підставі рішення керівника органу контролю, відповідно до п.п. 3 п.5 Порядку №295.

Відповідно до наказу, оформлено направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування від 30.05.2018 за №01.01-94/02.03/1144(а.с.128-129), яке позивач отримав особисто 31.05.2018 під підпис.

За результатами проведеного відвідування складено акт від 01.06.2018 (а.с.56-63).

Згідно висновку акту ФО-П ОСОБА_1 , в порушення вимог частин першої, третьої статті 24 КЗпП України, станом з 03.05.2018 по 31.05.2018 громадяни ОСОБА_2 , ОСОБА_3 фактично були допущені до роботи без укладання трудового договору в письмовій формі, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Примірник акту отримано позивачем 01.06.2018(а.с.63).

Також 01.06.2018 управлінням складено припис (а.с.64), який отримано позивачем 01.06.2018, про що свідчить підпис останнього.

Повідомленням від 05.06.2018 обізнано позивача про розгляд справи про накладення штрафу(а.с.65).

За результатами розгляду справи управлінням прийнято постанову №ХК0480/292/АВ/П/ТД-ФС від 21.06.2018 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 223380,0 грн.(а.с.68-70).

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі по тесту - КЗпП) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 7 вказаного Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці №84 від 03.08.2018 року (далі по тексту - Положення), Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення встановлено, що Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до п. 19, 23-25 Порядку №295 від 26.04.2017 (чинний на час виникнення спірних правовідносин) за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень.

Судом встановлено, що відповідачем 01.06.2018 складено припис про усунення виявлених порушень(а.с.64).

У вказаному приписі зазначено термін для усунення порушень, а саме повідомлення із долученням копій первинних документів до 02.07.2018 р.

З матеріалів справи встановлено, що повідомленням від 05.06.2018 року позивача запрошено на розгляд справи про накладення штрафу на 21.06.2018 р.(а.с.65).

Та 21.06.2018 року відповідачем прийнято оскаржувану постанову(а.с.68)

З огляду на вказане, позивач вказує, що відповідачем передчасно прийнято постанову, оскільки термін визначений приписом станом на 21.06.2018 не минув.

З вказаного приводу слід вказати, що відповідачем під час перевірки досліджені всі надані позивачем договори та жодних інших документів, ніж ті, що надані до перевірки позивачем до справи не надано.

Частиною першою статті 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 8 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року (далі по тексту - Порядок №509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Отже, підставою для накладення штрафів є виявлені під час перевірки суб`єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення зафіксовані в акті перевірки.

Як встановлено судом та зазначено актом інспекційного відвідування 31.05.2018 інспекторами праці відбувся виїзд за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . АДРЕСА_1 з метою проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування. За вищезазначеною адресою були виявлені працівники, які виконували роботу по нанесенню ЛФМ на дерев`яні деталі та падали письмові пояснення, а саме:

громадянин - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.05.2018 працює на ФОП ОСОБА_1 на посаді «Маляр», з режимом 8.20 о 18:00, перерва з 12:00 до 13:00, субота, неділя - вихідні, оплату за виконану роботу ще не отримував;

громадянин - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 03.05.2018 працює на ФО-П ОСОБА_1 на посаді «Маляр», з режимом 8:20 до 18:00, перерва в 12:00 до 13:00, субота, неділя - вихідні, оплату за виконану роботу ще не отримував.

В ході проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1 надані договори підряду, а саме:

договір підряду №1 від 02.05.2018 укладений між ФО-П ОСОБА_1 (замовник) з одного боку, та громадянином ОСОБА_2 (підрядник) з іншої сторони. Пунктом 2.1. договору Підрядник зобов`язаний за завданням Замовника, в порядку та на умовах визначених договором, виконувати роботи з нанесенням ЛФМ на дерев`яні заготовки (далі- Виріб), а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти і оплатити виріб згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт.

договір підряду №4 від 02.05.2018 укладений між ФО-П ОСОБА_1 (замовник) з одного боку, та громадянином ОСОБА_3 (підрядник) з іншої сторони. Пунктом 2.1. договору Підрядник зобов`язаний за завданням Замовника, в порядку та на умовах визначених Договором, виконувати роботи з нанесенням ЛФМ на дерев`яні заготовки (далі- Виріб), а Замовний зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі; прийняти і оплатити Виріб згідно з Актом приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно з поясненнями, що відібрані відповідачем під час відвідування громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вони працюють з режимом роботи з 8:20 по 18:00, перерва з 12:00 до 13:00 та відповідно пункту 2.1.6 Договору підряду, підпадають правилам внутрішнього трудового розпорядку. Працівники ФО-П ОСОБА_1 систематично: виконують певні трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваної роботи у встановлений строк. Праця виконується систематично, що підтверджується наданими поясненнями.

Таким чином, на думку відповідача, станом з 03.05.2018 по 31.05.2018 мав місце допуск до роботи працівників за посадами маляра: гр. ОСОБА_2 гр. ОСОБА_3 .

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підсумовуючи вищевикладені норми, суд приходить до висновку, що для допущення до роботи працівника, роботодавцю слід дотримуватися низки умов, а саме:

укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу;

повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не можуть вважатись належним чином оформлені трудові відносини у разі не дотримання усіх умов, що визначені ст. 24 КЗпП України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності.

За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З матеріалів справи встановлено, що 02.05.2018 між позивачем та ТОВ «Мікс-Лайн» укладено договір оренди приміщення №О-2018/2(а.с.28-32).

Адреса приміщення, що орендується: АДРЕСА_1(п.1.2 договору).

Строк дії договору визначено п.10.3, а саме з 02.05.2018 по 31.12.2018.

Також, матеріали адміністративної справи містять договір підряду №2018/05/2 від 02.05.2018(а.с.33-37).

Відповідно до п.1.1 договору підрядник ( ОСОБА_1 ) зобов`язується виконати власними силами і з матеріалів замовника (ТОВ «Мікс-Лайн») роботи з нанесенням ЛФМ на дерев`яні заготовки і здати їх замовнику в строк, визначений цим договором, а замовник зобов`язується надати підрядникові дерев`яні заготовки, ЛФМ, прийняти закінчені роботи та сплатити їх.

Термін дії договору до 31.12.2018.

У зв`язку з наявністю вказаних вище договорів між позивачем та виконавцями робіт (надання послуг) укладені договори підряду №1 від 02.05.2018 з ФО-П ОСОБА_1 та №4 від 02.05.2018 укладений між ФО-П ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_3

Договори №1 та №4 містять пункти аналогічного змісту.

Пунктом 2.1. договору Підрядник зобов`язаний за завданням Замовника, в порядку та на умовах визначених Договором, виконувати роботи з нанесенням ЛФМ на дерев`яні заготовки (далі- Виріб); а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти і оплатити Виріб згідно з Актом приймання передачі виконаних робіт. Пунктом 2.1.6. Під час перебування на території виробничих приміщень Замовника підрядник зобов`язаний:

користуватись власними засобами захисту;

дотримуватися Правил внутрішньо об`єктового режиму;

не допускати пошкодження матеріально-технічних ресурсів (засобів виробництва, матеріалів тощо), що належать замовнику.

У випадку виготовлення виробів на території Замовника Підрядник повинен дотримуватись норм та правил охорони праці і пожежної безпеки відповідно до Закону України «Про охорону праці» та інших нормативних документів про охорону праці і пожежну безпеку (пункт 7.1. договору).

Під час виконання робіт підвищеної небезпеки або робіт де є професійний добір Підрядник зобов`язаний у строки та в порядок встановлений нормативно-правовими актами у сфері охорони праці (пункт 7.4. договору).

Таким чином, зазначені роботи є роботами з підвищеною небезпекою та носять постійний характер.

У своїх письмових поясненнях фізичні особи повідомили посадових осіб відповідача про те, що заробітної плати від позивача вони не отримували, робочий час з 8:20 до 18:00, обідня перерва з 12:00 до 13:00 год., що не узгоджується з характером цивільно-правових правовідносин.

Доказів повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України позивачем до справи не надано, таким чином останнім порушено вимоги ст. 24 КЗпП допустивши працівників до виконання робіт без такого повідомлення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку обґрунтованість постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №ХК0480/292/АВ/П/ТД-ФС від 21.06.2018 року ухвалену заступником начальника Головного управління Держпраці у Харківській області у відношенні фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ), третя особа: Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 4 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 лютого 2020 року.

Суддя Сагайдак В.В.