Справа № 160/11957/19
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Неклеса О.М., одноособово розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення витрат,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС України в особі його структурного підрозділу - Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (р/р НОМЕР_3, код 08571446, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 33 808,18 грн. (тридцять три тисячі вісімсот вісім гривень 18 коп.).
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ОСОБА_1 проходив публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 2013 по 2019 рік. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 03.08.2013р. № 224 о/с відповідача було зараховано курсантом першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий міліції». 03.08.2013р. між відповідачем, ДДУВС та ГУМВС України у Дніпропетровській області був укладений Договір про навчання відповідача у ДДУВС №1981. 01.12.2016р. між відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області був укладений Договір про здобуття освіти у ДДУВС № 2736, умови якого застосовуються до відносин, які виникли з 03.08.2013р. - з дня наказу про зарахування відповідача в ДДУВС. Відповідно до п. 10 Договору № 2736 після його підписання Договір № 1981 від 03.08.2013р. втрачає чинність. Згідно з наказом ДДУВС від 24.02.2017р. № 42 о/с відповідач, як випускник ДДУВС був направлений у розпорядження ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посади. Згідно з наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 01.03.2017р. № 83 о/с відповідач призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. 10.09.2019 відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області із рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 30.09.2019р. № 308 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням. Оскільки відповідачем не були виконанні взяті на себе зобов`язання за Договором № 2736, згідно з розрахунком витрат, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ДДУВС за 2013-2017 рр. у розмірі 33 808,18 грн. (тридцять три тисячі вісімсот вісім гривень 18 коп.).
Судом, з метою встановлення місця проживання або перебування ОСОБА_1 , зроблено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Дніпропетровській області.
11 грудня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 відкрито провадження за вищезазначеним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, яка отримана позивачем - 22.01.2020р., третьою особою - 20.12.2020р., від відповідача на адресу суду повернувся конверт із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».
Разом з тим, згідно відповіді на запит від Відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , куди судом і направлялася копія ухвали про відкриття провадження по вказаній справі.
Ухвала суду є різновидом судового рішення (ст.241 КАС України), а відповідно до пункту 4 частини 6 статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

При цьому згідно з частиною 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Як наслідок, застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин ч.11 ст.126 КАС України та ч.1 ст.131 КАС України, враховуючи, що направлену відповідачеві копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року повернуто до суду з незалежних від суду причин, відповідач вважається таким, що був належно повідомлений про розгляд справи.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.10.2019 року по справі №804/575/18.

В ухвалі суду від 12 грудня 2019 року відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позов та/або по суті справи не скористався.

26 грудня 2019 року від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на адресу суду надійшли пояснення, в яких представник третьої особи позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позовну заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.

30.01.2020 року від представника позивача до суду надійшло клопотання, відповідно до якого останній повідомляв суд про зміну розрахункових рахунків Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на нові (одержувач: ДДУВС; ; банк одержувач: ДКСУ м. Київ; МФО: 820172; р/р: НОМЕР_2 ).

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України. У статуті Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (нова редакція затверджена наказом МВС України від 30.11.2016р. №1277), витяг з якого міститься в матеріалах справи, також зазначено, що університет є державним вищим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, який знаходиться у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України, є бюджетною неприбутковою установою, засновником Університету є держава в особі центрального органу виконавчої влади - МВС.

Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 03.08.2013р. №224ос ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу на факультет підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції по ГУМВС України в Дніпропетровській області та присвоєно спеціальне звання "рядовий міліції".

01.12.2016р. на виконання вимог ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" між ОСОБА_1 , Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області укладено Договір про навчання відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ (далі - Договір №2736), умови якого застосовуються до відносин, що виникли з 03.08.2013р., - з дня наказу про зарахування відповідача в ДДУВС.

Відповідно до п.7.4 Договору №2736 після його підписання договір №1901 від 03.08.2013р. вважається припиненим.

Згідно з наказом ДДУВС від 24.02.2017р. №42 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, був направлений у розпорядження ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області для призначення на посади згідно з отриманим фахом: факультет підготовки фахівців кримінальної поліції.

10.09.2019р. ОСОБА_1 звернувся до керівництва ГУ НП в Дніпропетровській області із рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням, у зв`язку із незадовільним графіком роботи та низькою заробітною платою.

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 30.09.2019р. №308 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_4) оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Дніпропетровського відділу поліції звільнено з 01 жовтня 2019 року зі служби в поліції.

Відповідно до положень ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.3.6 Договору №2736 передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з Національної поліції по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.2 Договору №2736 підставою для відшкодування фактичних витрат є відмова від подальшого проходження служби на посадах середнього складу в Національній поліції після закінчення навчального закладу.

Тобто, після закінчення навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ ОСОБА_1 не виконано умови, визначені у п.2.3.6 Договору, що спричиняє настання наслідків у вигляді необхідності відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його навчанням та утриманням у навчальному закладі.

Згідно з Довідкою-розрахунком фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2013-2017р.р., відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у сумі 33808,18 грн.

Вважаючи, що після закінчення навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ ОСОБА_1 не виконано умови Договору №2736 від 01.12.2016р., позивач надіслав на його адресу повідомлення від 01.11.2019 року №1/5747 щодо добровільної сплати витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі протягом 2013-2017 р.р. у загальному розмірі 33808,18 грн.

Однак, у добровільному порядку відповідачем вказана заборгованість сплачена не була.

Не сплата у добровільному порядку цих витрат відповідачем і стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з Національної поліції до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до положень ст. 72 Закону України "Про Національну поліцію" професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2)підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3)післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено приписами ч.5 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію", у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

12.04.2017р. постановою Кабінету Міністрів України №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №261), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 2 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

При цьому, згідно із положеннями п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

За змістом п.п. 4, 5 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Згідно з п.9 Порядку №261 стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу; повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.

З огляду на вищевикладені норми, суд зазначає, що відповідач перебував на посаді, віднесеної до публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з Національної поліції, а отже, у цьому випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.

Отже і питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після звільнення зі служби в Нацполіції належить до питання проходження публічної служби такою особою.

Також суд зазначає, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.12.2018 року у справі №804/285/16.

Обов`язок щодо відшкодування фактичних витрат за утриманням у вищому навчальному закладі також міститься і в Договорі № 2736 від 01.12.2016р. За змістом пп. 2.3.5 та 2.3.6. п.3 розділу 2 "Обов`язки сторін" Договору №2736 відповідач взяв на себе зобов`язання після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначено Замовником, і відпрацювати не менше трьох років, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з Національної поліції по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 4.4 розділу 4 "Порядок відшкодування Особою фактичних витрат на підготовку" Договору №2736 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що згідно з довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , складеними відповідно до Порядку №261, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, в загальній сумі 33808,18 гривень.

Під час судового розгляду справи встановлено, що зазначені розрахунки відповідачем не оскаржувались, ні протягом навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, ні протягом служби в Національній поліції.

Суд одночасно звертає увагу на те, що курсанти, які навчаються в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання Договору №2736 від 01.12.2016р. про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з Національної поліції по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, інших доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, в межах заявлених позовних вимог, суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням відсутності відзиву та доказів сплати відповідачем понесених витрат, суд приходить до висновку, що позовна заява Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення витрат підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Водночас, суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи позивач, як суб`єкт владних повноважень, не мав судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та/ або проведенням експертиз, що виключає підстави для присудження таких витрат на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (, пр. Гагаріна, 26, м. Дніпро, 49005)) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), третя особа на стороні позивача - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (, вул. Троїцька, 20А, м. Дніпро, 49101) про стягнення витрат, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС України в особі його структурного підрозділу - Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (одержувач: ДДУВС; ; місцезнаходження: пр. Гагаріна, 26, м. Дніпро, 49005; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО: 820172; р/р: НОМЕР_2) витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 33 808,18 грн. (тридцять три тисячі вісімсот вісім гривень 18 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 12 лютого 2020 року.

Суддя О.М. Неклеса