Справа № 640/20945/18
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2020 року

Київ

справа №640/20945/18

адміністративне провадження №К/9901/1302/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О. А.,

суддів: Єресько Л.О., Калашнікової О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю Бі Сі Сервіс-Інтернешнл", Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю Бі Сі Сервіс-Інтернешнл" Зрібняка Дмитра Вікторовича, Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: Міністерство юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування постанови, визнання незаконними дії державного виконавця, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року, постановлену у складі колегії суддів: Мєзенцева Є. І. (доповідач), Файдюка В.В., Чаку Є.В.

І. Обставини справи

1. ТОВ "Ю Бі Сі Сервіс-Інтернешнл", Генеральний директор ТОВ "Ю Бі Сі Сервіс-Інтернешнл" Зрібняк Д.В., ПАТ "Універсал Банк" звернулись до суду з позовом до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: Міністерство юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просять:

1.1. скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 01 листопада 2018 року, винесену державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області Марченко Я.В. у виконавчому провадженні №5722142;

1.2. скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.12.2018 р., винесену державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Марченко Я.В. у виконавчому провадженні № 57753837;

1.3. визнати незаконними та протиправними дії державного виконавця Броварського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Марченко Яни Володимирівни у виконавчому провадженні №5722142 та у виконавчому провадженні №57221426 щодо вчинення всіх виконавчих дій у цих виконавчих провадженнях після їх відкриття, при наявності зведеного виконавчого провадження №49176475 щодо боржниці ОСОБА_1 , яке перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

2. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

3. Не погоджуючись із тим, що ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2019 року відкрито провадження у справі, вважаючи, що провадження у справі відкрито із порушенням правил підсудності, ОСОБА_2 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2019 року, провадження у справі закрити. Апелянт також просив суд винести окрему ухвалу щодо дій суду першої інстанції щодо розголошення стороннім особам його персональних даних без його згоди.

4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2019 року про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю Бі Сі Сервіс-Інтернешнл", Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю Бі Сі Сервіс-Інтернешнл" Зрібняка Д.В., Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: Міністерство юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування постанови, зобов`язання вчинити дії закрито.

5. ОСОБА_2 , вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.

6. Постановою Верховного Суду від 11 липня 2019 року ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 640/20945/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення суду касаційної інстанції аргументоване тим, що Шостий апеляційний адміністративний суд розглянувши доводи апеляційної скарги по суті не звернув уваги на те, що апеляційна скарга подана від імені ОСОБА_2 підписана представником Какун В.М., який представляє інтереси на підставі довіреності без адвокатського посвідчення. Верховний Суд зауважив, що після 01 січня 2019 року представництво має здійснюватися виключно прокурорами або адвокатами.

7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, оскільки апеляційна скарга підписана особою, яка не підтвердила право на представництво у визначений чинним законодавством спосіб.

8. 20 вересня 2019 року ОСОБА_2 повторно подано апеляційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 січня 2019 року.

9. Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 листопада 2019 року зазначену апеляційну скаргу залишив без руху у зв`язку з її поданням поза межами строку апеляційного оскарження та не зазначенням апелянтом поважних причин для порушення питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, надав позивачу можливість протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали подати до суду заяву про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою з зазначенням поважних підстав для поновлення пропущеного строку.

10. Враховуючи, що вимоги ухвали апеляційної інстанції у встановлений судом строк виконано не було, Шостим апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу від 23 грудня 2019 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто скаржнику.

11. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції аргументував своє рішення тим, що 16 грудня 2019 року на адресу суду надійшов конверт, з якого вбачається, що апелянтом не отримано копії ухвали суду від 04 листопада 2019 року, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Шостий апеляційний адміністративний суд послався на позицію Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», відповідно до якої немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, що, зокрема свідчить те, що вони протягом тривалого часу не зверталися до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

12. У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати його рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції; винести окрему ухвалу щодо порушення ст. 59 Конституції України ст. 2, 55, 287 КАС ст. 14 Закону «Про виконавче провадження» ігнорування наявності в матеріалах справи №640/20945/18 апеляційної скарги, що підписана стороною у справі особисто (т. 2 а.с 192) суддями Шостого апеляційного адміністративного суду Мєзєнцев Є.І., Файдюк В.В., Чаку Є.В. при винесенні ухвал у справі №640/10945/18 від 09 вересня 2019 року та від 23 грудня 2019 року.

13. В обґрунтування касаційної скарги вказує на відсутність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки ним одночасно з оскарженням в касаційному порядку ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року про повернення апеляційної скарги, було подано повторну апеляційну скаргу, у якій він усунув зазначені судом недоліки, у додатку до якої було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. У клопотанні про поновлення стооку він зазначив, що ухвалу про повернення апеляційної скарги суд виніс 09.09.2019, у Єдиному державному реєстрі судових рішень її оприлюднено 12.09.2019 та ним отримано 19.09.2019 року шляхом роздруківки з Інтернету, що підтверджується аркушем витягу з Інтернету та 25.09.2019 поштою. Після усунення недоліків, яка стала причиною для повернення апеляційної скарги, вказану апеляційну скаргу скаржник подав негайно 26.09.2019 через відділення ДП УКРПОШТА, а отже ним була зазначена поважна причина для поновлення строку на подання апеляційної скарги.

13.1. Також скаржник зазначає, що апеляційний суд неправильно застосував норми ст. 299 КАС України, як підставу для відмови у відкритті апеляційного провадження. Зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. У даному випадку в ухвалі апеляційного суду від 04.11.2019 про залишення апеляційної скарги без руху апелянту надано строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Як встановлено судом апеляційної інстанції апелянтом не отримано копії ухвали суду від 04 листопада 2019 року. У такому випадку термін для застосування наслідків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС не настав. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі 636/4896/15, від 11.10.2019 року у справі 675/2378/17. При цьому, законодавством не передбачено наслідків для заявників, якщо вони протягом тривалого часу не зверталися до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги.

14. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ю Бі Сі Сервіс-Інтернешнл" та Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" у відзивах на касаційні скаргу вказує на її безпідставність та просять залишити її без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року - без змін.

ІІІ. Джерела права й акти їх застосування

15. Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 2 Касаційного адміністративного суду України (далі - КАС України) забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

16. Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

16.1. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

16.2. Відповідно до частини 2 зазначеної статті учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

17. З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у вказаній справі є оскарження постанов та дій державного виконавця.

18. Так, статтею 287 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

19. Норми статті 287 КАС України, якою, зокрема, визначені строки подання апеляційних скарг у цій категорії справ, є спеціальними по відношенню до норм статті 295 КАС України.

20. Зокрема, частиною 6 даної статті передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

21. Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

22. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

23. Пунктом 4 частини шостої вказаної статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

24. Згідно із частиною першою статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

25. Відповідно до змісту абзацу четвертого частини четвертої статті 124 КАС України у разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

26. За правилами частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

27. При цьому беруться до уваги положення частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якими у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

ІV. Оцінка Верховного Суду

28. Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, 16 грудня 2019 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов конверт, з якого вбачається, що апелянтом не отримано копії ухвали суду від 04 листопада 2019 року, уз в`язку із закінченням терміну зберігання.

29. Таким чином, ухвала Шостого окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року, якою апеляційну скаргу було залишено без руху, вважається врученою.

30. Також, Суд зазначає, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, а відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

31. У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

32. Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

33. Матеріали справи у справі свідчать про те, що заявник не виявив «необхідної старанності», щоб подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк (рішення ЄСПЛ у справі «Крастьо Дамґянов проти Болгарії» (Krastyo Damyanov Krastev v. Bulgaria)).

34. Посилання скаржника на позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі 636/4896/15 є безпідставними, оскільки при винесенні вказаного рішення, Верховного Суду керувався нормами Цивільного процесуального кодексу України, положення якого по іншому, ніж положення Кодекс адміністративного судочинства України регулюють питання вручення судового рішення.

35. Посилання на практику Верховного Суду у справі №675/2378/17 також є безпідставними, оскільки обставини вказаної справи не є аналогічними обставинам розглядуваної справи.

36. Разом з тим, Суд зазначає, що разом з апеляційною скаргою апелянтом було подано клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, проте суд апеляційної інстанції не надав оцінки обставинам, зазначеним у вказаному клопотанні, на які апелянт посилався, як на поважні та не зазначив доводів щодо безпідставності вказаних скаржником причин пропуску строку апеляційного оскарження.

37. Враховуючи, що судом апеляційної інстанції не наведено чітких підстав для відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, не проведено оцінку наданих апелянтом доказів, а лише формально констатовано його безпідставність та необґрунтованість, колегія суддів доходить висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

38. Щодо вимог касаційної скарги щодо постановлення окремої щодо порушення ст. 59 Конституції України ст. 2, 55, 287 КАС ст. 14 Закону «Про виконавче провадження» ігнорування наявності в матеріалах справи №640/20945/18 апеляційної скарги, що підписана стороною у справі особисто суддями Шостого апеляційного адміністративного суду Мєзєнцев Є.І., Файдюк В.В., Чаку Є.В. при винесенні ухвал у справі №640/10945/18 від 09 вересня 2019 року та від 23 грудня 2019 року, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

39. Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

40. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина друга статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України).

41. Стаття 249 Кодексу адміністративного судочинства України дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності.

42. Окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

43. Підставою для винесення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для винесення окремої ухвали немає.

44. Суд касаційної інстанції зауважує, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду. Адміністративний суд наділений диспозитивним правом постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, чи діяння яких визнаються протиправними.

45. Судом касаційної інстанції не встановлено підстав для постановлення окремої ухвали відносно суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Мєзєнцев Є.І . , Файдюк В.В., Чаку Є.В..

46. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

V. Судові витрати

47. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі №640/20945/18 скасувати, а справу направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді Л. О. Єресько

О. В. Калашнікова