Справа № 160/8607/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2020 року Справа № 160/8607/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
представників позивача Леонова В.О., Лавринець І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальський кар`єр" до Державної служби геології та надр України про визнання незаконним та скасування наказу в частині,-
16 листопада 2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар`єр» (далі ТОВ «Рибальський кар`єр», підприємство, позивач) до Державної служби геології та надр України (далі Держгеонадра, відповідач), в якій позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 31 жовтня 2018 року № 405 (пункт 7 Додатка № 2) в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 09 грудня 2004 року № 3558, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар`єр».
В обґрунтування позовних вимог підприємство зазначило, що оскаржуваним наказом відповідачем було зупинено дію виданого ТОВ «Рибальський кар`єр» спеціального дозволу на користування надрами, однак, як зауважив позивач, дія даного дозволу вже була зупинена на підставі наказу №325 від 18.07.2017 р. з огляду на невиконання підприємством вимог припису №82/3558-Д від 24 червня 2016 р. При цьому, позивач наголосив, що дію вказаного наказу було зупинено в якості заходу забезпечення позову в адміністративній справі №804/2789/17. Позивач зауважив, що 06.08.2018 р. до ТОВ «Рибальський кар`єр» прибули головний спеціаліст Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Стрілець Олена Іванівна та заступник начальника Державної організації «Південна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» Тарусин Олександр Георгійович з метою проведення планової перевірки та пред`явили позивачу направлення №43/3558-Д від 31.07.2018р. Водночас, позивач зазначив, що з огляду на неналежне оформлення направлення на перевірку, підприємство скористалось своїм правом, передбаченим статтею 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», та не допустило перевіряючих до проведення перевірки, про що також підприємство повідомило відповідача листом №42 від 06.08.2018 р. За фактом даної відмови Держгеонадра було складено акт про недопуск, який підписано позивачем із запереченнями. З огляду на вищевикладене, позивач зазначає, що будь-яких інших перевірок, окрім перевірки від 24.06.2016 р., Департаментом державного геологічного контролю не проводилось, й інших приписів на адресу ТОВ «Рибальський кар`єр» не надходило. Також позивач зазначив, що пункти 5 та 8 припису №82/3558-Д від 24 червня 2016 р. залишаються підставою, за якою наказ Держгеонадра №272 від 23.08.2016 р. (пункт 1 Додатка №2) зупинено дію спеціального дозволу №3558, який є предметом оскарження у справі №804/2789/17. Отже, зважаючи на вищенаведене, позивач наголошує, що повторне зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами з тих самих підстав не узгоджується із приписами статті 61 Конституції України.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/8607/18 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі №160/8607/18 за вищезазначеним позовом, судом ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
26 грудня 2018 р. представником Державної служби геології та надр України було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що з моменту отримання підприємством спеціального дозволу на користування надрами у ТОВ «Рибальський кар`єр», як надрокористувача, виникли права та обов`язки, передбачені особливими умовами дозволу №3558 та угодою №3558 від 10.11.2014 р., а також Кодексом України про надра та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 р., однак, як стверджує відповідач, підприємство відповідні зобов`язання не виконує. Так, у відзиві зазначено, що Держгеонадра було дотримано усіх вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з оформлення направлення на проведення планової перевірки позивача та повідомлено підприємство про зазначену перевірку, однак працівниками ТОВ «Рибальський кар`єр» не було допущено уповноважених осіб Держгеонадра до проведення перевірки, з огляду на те, що позивач поставив під сумнів легітимність підпису на направленні. Відповідач вважає, що відмовивши у допуску представників Держгеонадра до проведення перевірки, позивач порушив взяті на себе зобов`язання у відповідності до угоди №3558, ст. 11 Закону №877-16, п.п. 5 абз. 2 ст. 24 Кодексу України про надра. З огляду на викладене, відповідачем було складено акт про недопущення до перевірки та припис за №43/3558-Д від 06.08.2018 р., яким ТОВ «Рибальський кар`єр» надано строк на усунення порушення (недопуск) до 16.08.2018 р. шляхом надання до Держгеонадра документів та матеріалів, що підтверджують дотримання підприємством вимог законодавства про надрокористування за наведеним у приписі переліком. Відповідач зауважує, що ТОВ «Рибальський кар`єр» у встановлені приписом строки порушенням не були усунуті, матеріали, що підтверджують дотримання позивачем вимог законодавства про надрокористування до Держгеонадра підприємством не були направлені. При цьому, відповідач звернув увагу суду на те, що на даний час дію виданого позивачу дозволу зупинено на підставі наказу №405 від 31.10.2018 р. з огляду на нововиявлені порушення, у зв`язку з чим посилання ТОВ «Рибальський кар`єр» на статтю 61 Конституції України у даному випадку є недоречними. Відповідач вважає, що при винесенні спірного наказу Держгеонадра діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
31 січня 2019 р. представником Державної служби геології та надр України подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач повторно наголосив на тому, що начальник Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України є посадовою особою центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, а саме Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра та, відповідно, має повноваження на здійснення перевірок, в тому числі й на підписання направлень на проведення перевірки. Також відповідач зауважив, що, не допустивши представників Держгеонадра до проведення перевірки, ТОВ «Рибальський кар`єр» порушено взяті на себе зобов`язання відповідно до угоди №3558, ст. 11 Закону №877, п.п. 5 абз. 2 ст. 24 Кодексу України про надра, у зв`язку з чим відповідачем було складено акт про недопущення до перевірки та припис за №43/3558-Д від 06.08.2018 р., яким ТОВ «Рибальський кар`єр» надано строк на усунення порушення (недопуск) до 16.08.2018 р. Відповідач зауважив, що на лист підприємства Держгеонадра направило відповідь разом із примірником припису на адресу позивача. Також відповідач додатково зазначив, що питання зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами чітко регламентовано п. 22 Порядку №615 та відповідно до п. 4 Положення №1174 відноситься безпосередньо до компетенції Держгеонадра, оскільки на останню покладено обов`язок контролю за належним дотриманням та виконанням надрокористувачем законодавства у сфері надрокористування, однак на даний час відповідач позбавлений можливості здійснити перевірку позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 р. по справі №160/8607/18 суд задовольнив клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі та ухвалив зупинити провадження в адміністративній справі №160/8607/18 за позовом ТОВ «Рибальський кар`єр» до Державної служби геології та надр України про визнання незаконним та скасування наказу в частині - до набрання законної сили судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/1351/19.
22 липня 2019 р. Третім апеляційним адміністративним судом винесено постанову по справі №160/1351/19, якою апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України задоволено частково та постановлено змінити мотивувальну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 р. по справі №160/1351/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар`єр» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення припису, виклавши її в редакції цієї постанови, а в іншій частині рішення суду першої інстанції постановлено залишити без змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 р. суд задовольнив клопотання представника позивача про поновлення провадження по справі та ухвалив поновити провадження по справі №160/8607/18 та призначено судове засідання на 04 лютого 2020 р.
Представники позивача в судовому засіданні від 04 лютого 2020 р. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Від представника Державної служби геології та надр України до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
09 грудня 2004 р. ТОВ «Рибальський кар`єр» було отримано спеціальний дозвіл за №3558 на користування надрами Рибальського родовища. Строк дії дозволу продовжено на 20 років до 05.09.2034 р. у відповідності до укладеної між підприємством та Державною службою геології та надр України угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин за №3558 від 10.11.2014 р.
У період з 22.06.2016 р. по 24.06.2016 р. Південним міжрегіональним відділом Держгеонадра на підставі наказу Мінекономрозвитку України №1553 від 30.11.2015 р. (зі змінами внесеними наказом Мінекономрозвитку України №141 від 01.02.2016 р.) та наказу Держгеонадра №93 від 21.03.2016 р., направлення на проведення перевірки №82/3558-Д від 21.06.2016 р., було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видовбування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини) ТОВ «Рибальський кар`єр».
За наслідками проведеної перевірки Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері видовбування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини) за №82/3558-Д від 24.06.2016 р.,
24 червня 2016 р. Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю винесено відносно ТОВ «Рибальський кар`єр» припис за №82/3558-Д, в якому зазначено про виявлені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та зобов`язано позивача у строк до 24 липня 2016 р. усунути порушення.
23 серпня 2016 р. Державною службою геології та надр України сформовано відносно ТОВ «Рибальський кар`єр» наказ «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» за №272 від 23.08.2016 р., яким наказано: поновити дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 1 до цього наказу; 2. зупинити дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 2 до цього наказу; 3. анулювати спеціальні дозволи на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 3 до цього наказу; 4. встановити терміни для усунення порушень законодавства про надра надрокористувачам, наведеним у додатку 4 до цього наказу.
25 жовтня 2016 р. Держгеонадра сформовано відносно ТОВ «Рибальський кар`єр» наказ «Щодо внесення змін до наказу Держгеонадр України від 23.08.2016 р. №272» за №374 від 25.10.2016 р., яким наказано внести часткову зміну до наказу Держгеонадр України «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» за №272 від 23.08.2016 р., а саме: «встановити, що пункт 1 додатка 2 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3558 від 09.12.2004 р., наданого ТОВ «Рибальський кар`єр» набирає чинності 15.01.2017 р.».
09 березня 2017 р. Держгеонадра було сформовано відносно ТОВ «Рибальський кар`єр» наказ «Про внесення змін до наказу Держгеонадра від 23.08.2016 р. №272» за №120 від 09.03.2017 р. яким наказано внести у відповідний наказ часткову зміну, а саме: «встановити, що пункт 1 додатка 2 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3558 від 09.12.2004 р., наданого ТОВ «Рибальський кар`єр», набирає чинності 01.05.2017 року».
ТОВ «Рибальський кар`єр» у судовому порядку (адміністративна справа №804/2789/17) оскаржено наказ Держгеонадра за №272 від 23.08.2016 р. (пункт 1 Додатка №2) про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 09 грудня 2004 р. №3558, виданого ТОВ «Рибальський кар`єр» на видобування мігматитів Рибальського родовища.
18 липня 2017 р. Держгеонадра прийнято наказ «Про зупинення дії наказу Держгеонадра від 23.08.2016 р. №272» за №325 від 18.07.2017 р, яким наказано зупинити дію відповідного наказу Держгеонадра. до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи №804/2789/17.
12 липня 2018 р. Держгеонадра видано наказ «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у серпні 2018 р.», за №243 від 12.07.2018 р., яким наказано провести планові перевірки надрокористувачів, зазначених у Переліках надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у серпні 2018 року (додаються).
18 липня 2018 р. відповідачем направлено на адресу ТОВ «Рибальський кар`єр» повідомлення про проведення планової перевірки, яке зареєстровано підприємством 24.07.2018 р. вх. №26., у строк з 01 по 14 серпня 2018 року.
31 липня 2018 р. відповідачем видано направлення за №43/3558-Д на проведення перевірки службовим особам відповідача для проведення у строк з 01 по 14 серпня 2018 року.
ТОВ «Рибальський кар`єр» складено на ім`я начальника Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра лист «Щодо проведення перевірки» за вих. №42 від 06.08.2018 р., в якому позивач зазначив, що ТОВ «Рибальський кар`єр» не допускає головного спеціаліста Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України та заступника начальника Державної організації «Південна територіальна інспекції державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» до проведення планової перевірки до оформлення направлення на проведення перевірки у відповідності до вимог Закону.
06 серпня 2018 р. Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра складено Акт за №43/3558-Д про недопущення до перевірки.
Позивачем складені заперечення до акту про недопущення до перевірки №43/3558-Д від 06.08.2018 р., в яких позивачем зазначено, що направлення на проведення перевірки оформлене із порушенням норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тому ТОВ «Рибальський кар`єр» скористалося своїм правом та не допустило перевіряючих до проведення перевірки.
На підставі вищезазначеного акта про недопущення до перевірки Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр було складено припис за №43/3558-Д від 06.08.2018 р., яким виявлено порушення, а саме: не допущено посадових осіь Державної служби геології та надр України до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотриманням порядку здійснення державного нагляду контролю та не дотримують вимоги угоди про умови користування надрами від 10.11.2014 № 3558, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 3558 від 09.12.2004, в частині обов`язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр для здійснення геологічного контролю, зобов`язано відповідача усунути викладені у приписі порушення до 16.08.2018 р. шляхом надання до Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України документів (завірених належним чином копій) та матеріалів, що підтверджують дотримання ТОВ «Рибальський кар`єр» вимог законодавства про надрокоритування за наведеним переліком, а також подати в письмовій формі матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.
Як зауважує відповідач, підприємством у строк встановлений у вищезазначеному приписі не були усунуті виявлені у ньому порушення, у зв`язку з чим, Державною службою геології та надр України було внесено подання про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 31.08.2018 № 500-14/03 та 31 жовтня 2018 року винесено наказ № 405 про зупинення дії дозволу на користування надрами та надано надрокористувачу строк 30 днів для усунення порушень зазначених у приписі, який направлено на адресу позивача.
Так, не погодившись із винесеним відповідачем наказом від 31 жовтня 2018 р. за № 405 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів» (пункт 7 Додатка № 2) в частині зупинення дії виданого підприємству спеціального дозволу на користування надрами за №3558 від 09 грудня 2004 р., ТОВ «Рибальський кар`єр» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
У відповідності до статті 2 Кодексу України про надра - завданням даного Кодексу є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.
Статтею 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.
Переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку (ч. 7 ст. 16 Кодексу України про надра).
Зі змісту частини 2 статті 24 Кодексу України про надра слідує, що користувачі надр зобов`язані: використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.
Стаття 25 Кодексу України про надра передбачає, що права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України.
У відповідності до положень статті 51 Кодексу України про надра - порядок розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральної сировини, розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.
Приписами статей 60, 61 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.
Державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Державний контроль за використанням і охороною надр у межах своєї компетенції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Статтею 62 Кодексу України про надра визначено повноваження органу державного геологічного контролю щодо здійснення контролю за геологічним вивченням надр, відповідно до якої орган державного геологічного контролю перевіряє: виконання вимог щодо охорони надр під час ведення робіт з їх вивчення; виконання державних програм геологорозвідувальних робіт, геологічних завдань і замовлень; обґрунтованість застосування методик і технологій, якість, комплексність, ефективність робіт з геологічного вивчення надр; виконання рішень з питань методичного забезпечення робіт з геологічного вивчення та використання надр; дотримання нормативів, стандартів та інших вимог щодо геологічного вивчення та використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами та угод про умови користування надрами; повноту вивчення геологічної будови надр, гірничо-технічних, інженерно-геологічних, геолого-екологічних та інших умов вивчення родовищ корисних копалин; відповідність геологорозвідувальних робіт і наукових досліджень державним контрактам і замовленням, а також проектам щодо проведення таких робіт; використання технічних засобів і методів ведення робіт з геологічного вивчення надр, які виключають невиправдані втрати корисних копалин і погіршення їх якості; своєчасність та відповідність установленим вимогам введення в експлуатацію розвіданих родовищ корисних копалин; дотримання під час дослідно-промислової експлуатації родовищ корисних копалин технологій, які забезпечують необхідне їх вивчення, не знижуючи при цьому промислову цінність; збереження розвідувальних гірничих виробок і свердловин для розробки родовищ корисних копалин, збереження геологічної документації, зразків порід, дублікатів проб, які можуть бути використані при подальшому вивченні надр; обґрунтованість напрямів пошукових, розвідувальних та інших робіт з геологічного вивчення надр; своєчасність і правильність державної реєстрації робіт з геологічного вивчення і використання надр, наявність спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов; повноту і вірогідність вихідних даних про кількість та якість запасів основних та спільнозалягаючих корисних копалин, компонентів, що містяться в них, а також надання підприємствами та організаціями звітних балансів запасів корисних копалин; облік видобування нафти, газу та супутніх компонентів; ведення пошуково-розвідувальних та інших робіт з геологічного вивчення підземних вод.
Орган державного геологічного контролю в межах своєї компетенції забезпечує вирішення інших питань щодо геологічного вивчення надр.
Орган державного геологічного контролю має право:
1) припиняти всі види робіт по геологічному вивченню надр, що проводяться з порушенням стандартів та правил і можуть спричинити псування родовищ, суттєве зниження ефективності робіт або призвести до значних збитків;
2) зупиняти діяльність підприємств і організацій, що займаються геологічним вивченням надр без спеціальних дозволів або з порушенням умов, передбачених цими дозволами;
3) давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення недоліків і порушень під час геологічного вивчення надр.
Органу державного геологічного контролю відповідно до законодавства України може бути надано й інші права щодо запобігання і припинення порушень правил і норм геологічного вивчення надр.
Порядок здійснення державного геологічного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктами 1, 6, 7 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 30.12.2015 р., Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, зокрема серед іншого: проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства;
Держгеонадра здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 р. (далі - Закон № 877-V).
Відповідно до статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Частиною 7 статті 7 Закону №877-V встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно з частиною 8 статті 7 Закону №877-V, припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що Держгеонадра уповноважена здійснювати геологічний контроль суб`єктів господарювання з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр шляхом проведення планових та позапланових перевірок надрокористувачів, та у разі виявлення порушень вимог законодавства складає акти і видає обов`язкові для виконання приписи.
Судом встановлено, що у зв`язку із недопущенням позивачем посадових осіб Держгеонадр України до проведення перевірки відповідачем складено Акт про недопущення до перевірки за №43/3558-Д від 06 серпня 2018 р.
Також 06 серпня 2018 р. посадовими особами відповідача винесено припис №43/3558-Д про усунення порушень шляхом надання до Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України документів та матеріалів, що підтверджують дотримання вимог законодавства про надрокористування за приведеним переліком, а також подання в письмовій формі матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень.
Слід зауважити, що припис органу державного нагляду (контролю), в цьому випадку, Державної служби геології та надр, виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень.
Водночас, припис не може замінювати форму контролю як проведення перевірки, та за його допомогою не можуть витребовуватися необхідні документи, що мають оглядатися та досліджуватися при перевірці.
При цьому необхідність надання документів, що висвітлено безпосередньо в самому приписі, не узгоджується з вимогами законодавства щодо суті та мети припису як обов`язкового до виконання документа, направленого на усунення виявлених порушень вимог законодавства з геології та надр.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 11.06.2019 р. в справі № 802/793/16-а
Питання зупинення дії спеціального дозволу відноситься до компетенції Держгеонадр України на підставі п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 р. (далі Порядок №615).
У відповідності до підпункту 1 пункту 22 Порядку №615 - дія дозволу зупиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінприроди, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.
Таким чином, суд враховує доводи відповідача про наявність у нього передбаченої законодавством компетенції видавати приписи та зупиняти дію дозволів на користування надрами, а також на те, що зупиненню дії спеціального дозволу передувало проведення перевірки діяльності надрокористувача.
При цьому, встановлення порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр, Держгеонадра може встановити лише за наслідками проведення планових та позапланових перевірок надрокористувачів.
Однак, суд зауважує, що у даному випадку перевірка фактично не проведена, за її результатами складено акт про недопущення до перевірки, у якому жодних порушень надрокористувача не зафіксовано.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази отримання підприємством припису та відповідно докази умисного невиконання ТОВ «Рибальський кар`єр» вимог даного припису, з урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованим застосування до позивача наказом №405 від 31.10.2018 р. заходів реагування у виді зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.
Щодо невиконання позивачем вимог припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр №43/3558-Д від 06.08.2018 р., необхідно зазначити наступне.
Так, вказаним вище приписом було встановлено порушення, які полягали у недопущенні посадових осіб Державної служби геології та надр України до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотриманням порядку здійснення державного нагляду (контролю) та невиконанні умов користування надрами, а саме недотриманні вимог Угоди про умови користування надрами від 10.11.2014 року №3558 в частині обов`язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю.
В свою чергу, правомірність прийняття Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр припису №43/3558-Д від 06.08.2018 р. була предметом розгляду у адміністративній справі №160/1351/19.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 р. у справі №160/1351/19, яке в частині залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 р., визнано протиправним та скасовано припис головного спеціаліста Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр №43/3558-Д від 06.08.2018 р., зі зміною мотивувальної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 р. у справі №160/1351/19.
Зазначене рішення набрало законної сили 22 липня 2019 р.
Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Держгеонадрами перевірка позивача не проводилась, акт за результатами здійснення планового або позапланового заходу з реквізитами, визначеними у частині 6 статті 7 Закону №877-V, не складався.
Суд зазначає, що не встановлення порушень вимог законодавства саме у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі відповідного акта перевірки виключає можливість зупинення контролюючим органом дію дозволу на користування надрами.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 10 жовтня 2018 р. у справі №П/811/43/17.
При цьому, посилання представника відповідача на п. 5.3 Угоди про умови користування надрами щодо наявності обов`язку користувача надр надавати в установленому порядку Держгеонадрам інформацію про користування надрами суд вважає неприйнятними, оскільки чинним законодавством та/або цією Угодою не встановлено строків щодо надання відповіді на запит Держгеонадра, чіткого переліку запитуваних документів та правових наслідків щодо невиконання вимог відповідача.
З огляду на викладене, відповідач, зупиняючи наказом №405 від 31 жовтня 2018 р. дію спеціального дозволу на користування надрами №3558 від 09.12.2004 р., виданого ТОВ «Рибальський кар`єр», діяв поза межами повноважень, не на підставі та не у спосіб, передбачені Законом №877-V.
За приписами частин 1, 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
В силу вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
За практикою Європейського суду з прав людини категорія «майно» має автономне тлумачення, та включає в себе, крім рухомого та нерухомого майна, інше майно, що «становить економічну цінність», зокрема необхідні для здійснення підприємницької діяльності дозволи чи ліцензії.
Наприклад, в рішенні Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Тре Тракторер проти Швеції" (Tre Traktцrer Aktiebolag v. Sweden) Європейський Суд визнав, що ліцензія є майном в сенсі статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки має економічну цінність від якої залежить робота суб`єкта підприємницької діяльності та рівень його прибутку.
У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Зважаючи на вищенаведене, в контексті ст. 1 Першого протоколу Конвенції зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, який був виданий позивачу для здійснення його підприємницької діяльності, основним видом якої є видобування корисних копалин, шляхом винесення за оцінкою суду протиправного наказу, становить неправомірне втручання у майно позивача.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що втручання відповідачем у право позивача у вигляді спеціального дозволу на користування надрами шляхом зупинення його дії не відповідає критерію законності.
Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В силу положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у пар. 45 рішення в справі «Бочаров проти України», пар. 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», пар. 43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Водночас, відповідачем не доведено в повній мірі правомірність наказу, що є предметом оскарження в частині зупинення дії виданого ТОВ «Рибальський кар`єр» спеціального дозволу на користування надрами у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Натомість, зібрані і досліджені матеріали цієї справи підтверджують та обґрунтовують позовні вимоги, з якими до суду звернувся позивач.
Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами й іншими учасниками справи докази, а також їх письмові доводи, позов ТОВ «Рибальський кар`єр» до Державної служби геології та надр України про визнання незаконним та скасування наказу в частині підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку статей 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду позивачем понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду на загальну суму 1762, 00 грн., що документально підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №5573 від 06 листопада 2018 р. на суму 1762, 00 грн.
Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов ТОВ «Рибальський кар`єр» - задоволено, то сума сплаченого позивачем судового збору за подачу позову до суду в сумі 1762, 00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Боженко