Справа № 826/22766/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 лютого 2020 року м. Київ № 826/22766/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2018 року у справі №826/22766/15

за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
третя особа:ОСОБА_4
провизнання незаконними, нечинними та скасування з моменту прийняття та скасування в частині постанов №1171 від 31.03.2015 року та №1101 від 09.06.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка не є учасником даної справи, звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд за новоявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2018 року.

Предметом розгляду у даній справі була правомірність затвердження Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постанови №1171 від 31.03.2015 року (регуляторного акта з встановлення тарифу на теплопостачання для населення), без попереднього оприлюднення проекту цього регуляторного акта та аналізу регуляторного впливу означеного регуляторного акта та затвердження постановою №1171 від 31.03.2015 року тарифу на теплопостачання для населення, з приростом цього тарифу, що в десятки, сотні (по різним категоріям споживачів) перевищує приріст доходів населення України за аналогічний період, а також правомірність самої постанови №1171 від 31.03.2015 року.

При цьому, мотиви, наведені в обґрунтування заявлених вимог зводились до того, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач мав враховувати в якості фактору не лише розмір економічних планових витрат на виробництво послуги, оскільки регулювання тарифів на житлово-комунальні послуги здійснюється, в тому числі, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку. Державне регулювання тарифів на житлово-комунальні послуги базується на принципах випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги. Оскаржуваною постановою затверджено тариф, результатом якого в порушення законодавства є випередження темпів зростання тарифу над темпами зростання доходів населення України. Незважаючи на те, що НКРЕКП в питанні затвердження тарифу з газопостачання населенню є суб`єктом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а сам Закон являється профільним з усіх правовідносин, що стосуються житлово-комунальних послуг, зокрема правовідносин торфоутворення, цей нормативно-правовий акт не згадується в постановах НКРЕКП, що означає, що він не застосовується. Відповідач в порушення законодавства і прав споживачів затвердив тарифи на послуги з теплопостачання з приростом цього тарифу, що перевищує в десятки разів приріст доходів населення України. Тарифи, затверджені відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, являються несправедливими і не можуть влаштовувати позивачів, як споживачів комунальної послуги.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 року у задоволенні позову, заявленого з наведених вище підстав було відмовлено.

11.06.2018 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 року - скасовано в частині, що стосується позовних вимог ОСОБА_2 , та прийняти в цій частині нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку зі смертю вказаної особи. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 року залишено без змін.

Заявник вважає, що судовим рішенням зачіпаються її права, як споживача житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування своєї заяви про перегляд за новоявленими обставинами рішення ОСОБА_1 зазначає, що датою виникнення нововиявлених обставин є 09.01.2020 року, коли інша особа - ОСОБА_5 отримав постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 9901/988/18, якою задоволено позов ОСОБА_5 до Верховної Ради України. Постанова оприлюднена в ЄДРСР 14.01.2020 року. Вказаною постановою встановлено, що на офіційному веб-порталі Верховної Ради України редакцію статті 11 Закону України "Про природні монополії" (щодо утворення та ліквідації національних комісій) викладено в редакції, яка втратила чинність у березні 2014.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до чинної з 13.03.2014 року редакції ст.11 Закону України «Про природні монополії» повноваження у Президента України утворювати національні комісії відсутні, оскільки положення, якими це передбачено, втратили чинність згідно рішення КСУ № 14-рп/2008 від 08.07.2008 року.

Заявник зазначає, що ця обставина є істотною, оскільки суд виходив з мотивів, передусім законності утворення НКРЕКП.

ОСОБА_1 вказує на те, що незаконність створення НКРЕКП тягне за собою нелегітимність усіх постанов НКРЕКП.

Відтак, заявник зазначає, що під час розгляду справи існували істотні обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику, оскільки, як вважає заявник, суд і сторони керувалися оприлюдненою, проте нечинною редакцією ст.11 Закону України «Про природні монополії».

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

У п.1 ч.2 ст. 361 КАС України зазначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, положеннями ч.6 ст.361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може розглядати інші підстави позову.

Разом з тим, заявником істотною обставиною визначено те, що суд і сторони керувалися оприлюдненою, проте нечинною редакцією ст.11 Закону України «Про природні монополії».

При цьому, суд звертає увагу на те, що вказаної підстави для обґрунтування своїх позовних вимог позивачами у справі №826/22766/15 не зазначалось, тобто ОСОБА_1 визначено іншу підставу позову, яка не досліджувалась судом.

Згідно п.5 ч.1 ст.167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити підстави заяви (клопотання, заперечення).

У п.5 та п.6 ч.2 ст.364 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки заявником визначено іншу підставу позову як істотну обставину для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, заява ОСОБА_1 не може бути визнана належно обґрунтованою.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до вказаної заяви положень ч.2 ст.167 КАС України, а саме - повернення вказаної заяви без розгляду.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що оскільки заявником по суті ставиться питання не перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а питання про перегляд рішення суду, виходячи із інших правових підстав, норми закону, зміст якого на думку заявника не був врахований судом, заявник не позбавлений можливості звернення до суду з окремим позовом.

За таких обставин, керуючись ч.2 ст.167, ст.ст.241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2018 року у справі № 826/22766/15 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена повністю або частково протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська