Справа № 303/734/20
Суддя: Кость В. В.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Мукачево Справа №303/734/20 2-а /303/48/20

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Кость В.В.
секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мукачево в режимі відеоконференції адміністративну справу
за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )
до відповідача громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка діє в інтересах громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3
про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі території України,

За участю:
представника позивача Ребізанта В.Р.;
відповідача - Кохестані Шінкай (Kohistani Shenkai), яка діє в інтересах ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 );
перекладача Торабі Есмаіл Абу Тораб;,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.
Перед початком судового розгляду справи представником відповідача було подано суду заяву про залишення адміністративного позову суб`єкта владних повноважень без розгляду, з огляду на пропущення ним визначеного законом строку для звернення до суду з відповідним позовом, який регламентований приписами частини дванадцятої ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України.
Аргументуючи свою позицію відносно підстав для задоволення заяви, представник відповідача просив врахувати обставини по справі відносно строку затримання відповідача та фактичного звернення суб`єкта владних повноважень до суду з даним позовом у контексті з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 06 грудня 2019 року по справі №522/19225/18.
У процесі судового розгляду справи зазначена перед цим заява була підтримана представником відповідача та його довірителькою.
Представник Мукачівського прикордонного загону у задоволенні заяви просив відмовити, зазначивши, що строк звернення до суду, визначений частиною дванадцятою ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України був дотриманий.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду справи з приводу поданої представником відповідача заяви та дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2019 року відповідача було затримано, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні на шість місяців, а саме до 18 лютого 2020 року.
9 грудня 2019 року відповідача також було затримано на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України до 18.02.2020.
Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи у контексті з доводами та запереченням учасників судового розгляду справи відносно поданої заяви суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування.
Правовими приписами частини першої ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
В свою чергу, частиною дванадцятою ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регламентує особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства передбачено, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов.
Встановлені судом обставини по справі свідчать про те, що відповідача було затримано до 18 лютого 2020 року і фактичний зміст вказаного свідчить про те, що застосування у тексті вищевказаних судових рішень прийменника «до» означає, що фактичний час затримання відповідача повинен закінчитися 17 лютого 2020 о 23 год. 59 хв. з огляду на приписи частини восьмої ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поряд з цим, суб`єкт владних повноважень звернувся до суду лише 13 лютого 2020 року, незважаючи на те, що частина дванадцята ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України містить імперативні норми відносно обов`язку такого звернення не пізніш як за п`ять днів до його закінчення такого строку.
Наведене свідчить про те, що звернення до суду у такій категорії справ повинно відбутися до початку перебігу п`ятиденного троку, а не під час його дії, що у спірній по справі ситуації і мало місце.
Позовні матеріали не містять прохання позивача про поновлення відповідного строку з посиланням на поважність його пропуску. Також і представником позивача у судового засіданні по справі цього зроблено не було, що виключає процесуальну можливість для застосування правового механізму, передбаченого ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України.
Натомість до спірної по справі ситуації підлягають застосуванню положення частини третьої ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якими визначено, що у випадку виявлення факту пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Вказаний висновок суду у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06 грудня 2019 року у справі №522/19225/18, на яку і посилався представник відповідача.
Також суд зазначає, що з урахуванням частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказаних положень Основного Закону України, а також наведених судом норм процесуального закону позивачем дотримано не було, що є підставою для залишення позову без розгляду.
Приймаючи саме таке процесуальне рішення суд виходить з того, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання в суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 26.03.2005 по справі «Мельник проти України» (п. 23) зазначив, що «правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
З огляду на вищенаведене адміністративний позов слід залишити без розгляду на підставі п. 8 частини першої ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 120, 121, 123, 240 (п. 8 ч. 1), 241, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.
2. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.
3. Копію ухвали суду невідкладно видати учасникам справи.

Суддя В.В. Кость