Справа № 638/18696/19
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/66/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І. О.

за участю секретаря Котяш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Харкова ДПП лейтенантом поліції Ничик В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

установив:

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд скасувати постанову серії ЕАК № 1777866 від 22.11.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1ст. 247КУпАП.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.11.2019 року поліцейський 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Харкова ДПП лейтенант поліції Ничик В.М., підійшов до припарковоного т/з LEXUS IS 200T з номерним знаком НОМЕР_2 по вул. 23 Серпня біля ринку, де я перебувала у якості пасажира та чекала свого чоловіка, який пішов у справах, почав говорити, що нібито водій вищезазначений т/з у м. Харкові по вул. Дерев`янко 17В не вказав покажчик напрямку повороту чим порушив п.2.1.ґ ПДР України та почав у мене вимагати документ, який посвідчує мою особу, на що йому було надано посвідчення водія на ОСОБА_1 після чого мені була надана оскаржувана постанова. Позивач був позбавлений можливості у повному обсязі скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, оскаржуванна постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис нібито порушення водієм т/з LEXUS IS 200T з номерним знаком НОМЕР_222 .11.2019 року о 11:56:17 у м. Харкові по вул. Деревянка 17Вп.2.1.ґ ПДР України та постанову було складено відносно особи, яка не є водієм т/з LEXUS IS 200T з номерним знаком НОМЕР_2 про що було повідомлено поліцейського 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Харкова ДПП лейтенанта поліції Ничика В.М., автомобіль не був зупинений працівниками поліції під час скоєння нібито порушення ПДР України.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. дана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Справа розглядається суддею одноособово в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позивач надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсуністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у п`ятнадцятиденний строк відповідач не надав відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке:

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1777866 від 22.11.2019 року поліцейський 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Харкова ДПП лейтенант поліції Ничик В.М. розглянув справу стосовно ОСОБА_1 , яка нібито керувава т/з LEXUS IS 200T з номерним знаком НОМЕР_2 ,вчинила наступне правопорушення : 22.11.2019 року о 11:56:17 у м. Харкові по вул. Деревянка 17В водій керував т/з LEXUS IS 200T з номерним знаком НОМЕР_2 , не вказав покажник напрямку повороту, та водій не мав при собі свідоцтва про реєстрацію на даний т/з чим порушив п.2.1.ґ ПДР України - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних т/з. та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим накладене стягнення в вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила № 1306).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.5. Розділу 1 Правил № 1306 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до пункту 1.9. розділу 1 Правил № 1306 особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 8 частини 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580 - VII (далі - Закон № 580 - VII) передбачає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається зі змісту ст. 251 КУпАП України та ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) - при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження даної постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі.

У зазначеній справі такі дані повинні бути встановлені показаннями технічних засобів, що мають функції відеозапису або показами свідків.

Таким чином, лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивача, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Згідно з п. п. 8 - 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція № 1395), справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Відповідно до п. 1 Розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено статтею 254 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина друга статті 258 КУпАП).

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як свідчать матеріали справи,22.11.2019 року відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за порушення ст.126 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У даній справі відсутні докази вчинення позивачем правопорушення , оскільки відповідач їх не додав ні до постанови, ні до суду. Крім того, матеріали справи не містять жодних пояснень свідків та очевидців по перше факту керування т/з LEXUS IS 200T з номерним знаком НОМЕР_2 саме ОСОБА_1 , а по друге порушення ОСОБА_1 п.2.1.ґ ПДР України, частини першої статті 126 КУпАП.

Вказані обставини позовної заяви не були спростовані відповідачем відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином, враховуючи те, що не доведено сам факт керування транспортнім засобом LEXUS IS 200T з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_1 , факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, а саме п.2.1.ґ ПДР України не підтверджується жодними доказами, а тому притягнення її до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого є всі підстави для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі ст. ст. 122, 245, 251, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 5, 6, 8 - 10, 72 - 79, 241 - 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Харкова ДПП лейтенантом поліції Ничик В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1777866 від 22.11.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. .

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після спливу вказаного строку на його оскарження.

Суддя: І.О.Грищенко