Справа № 545/3125/19
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/3125/19
Провадження № 2-а/545/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Путрі О.Г.

при секретарі Кузуб Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Моргунова Володимира Володимировича про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Моргунова Володимира Володимировича про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.11.2019 року відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення не скоював та відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення , докази в підтвердження факту вчинення ним правопорушення відсутні.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому останній проти задоволення позову заперечує. Зазначив, що винесена ним постанова законна, оскільки позивачем порушено ч. 1 ст. 122 КУпАП, при винесенні постанови ним дотримані всі вимоги чинного законодавства, порушень не допущено, підстави для скасування постанови відсутні. Важає, що оскільки на місці події позивачем не були надані договір купівлі-продажу від 09.10.2019 року та товарно-транспортна накладна від 19.11.2019 року, на підставі яких ОСОБА_1 виконував замовлення підприємства, тому вони є неналежними доказами в підтвердження того, що останній здійснював перевезення до підприємства, яке знаходиться в зоні дії дорожнього знаку 3.3. " Рух вантажних автомобілів заборонено" .

В судове засідання представник позивача Матвієць В.М. не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутність , позов підтримує та прохає задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, прохав розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову заперечує.

Представник третьої особи УПП в Полтавській області ДПП в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи

підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Судом встановлено, що 19.11.2019 року інспектором роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області Моргуновим К.В. винесена постанова серії ЕАК № 1765216 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 19.11.2019 року о 09-30 год. керуючи вантажним транспортним засобом TGX 18.400, д.н.з НОМЕР_1 , в составі з напівпричіпом Kogel SN24, д.н.з. НОМЕР_2 в м. Полтаві по вул. Соборності,79, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 « Рух вантажних автомобілів заборонено », здійснив подальший рух в зоні дії дії знаку , чим порушив п. 8.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Суд вважає , що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП ,оскільки не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Так, відповідно до Договору купівлі-продажу № 63F200-3444,19 від 09.10.2019 року, укладеного між продавцем ПАТ « Укртелеком » та ТОВ « МДН Прогрес » сторони погодили умови передачі у власність покупцю телекомунікаційного обладнання ( а.с.7 ).

Згідно товарно-транспортної накладної № 1911/19 від 19.11.2019 року водій ОСОБА_1 на автомобілі MAN TGX 18.400, д.н.з НОМЕР_1 з напівпричіпом

Kogel SN24, д.н.з. НОМЕР_2 , на виконання замовлення ТОВ « МДН Прогрес » мав завантажити в м. Полтаві на вул. Чорновола,7 16 тон 230 кг АТС типу ДК-54 ( демонтовані ) та відвезти їх в м. Українка Обухівського району Київської області ( а.с. 6 ).

Згідно п. 3.3. ПДР України не поширюється дія знака:на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач 19.11.2019 року під час зупинення автомобіля працівниками поліції та винесення постанови відносно нього, перебував в м. Полтаві на вул. Соборності,79. Позивач виконував замовлення ТОВ « МДН Прогрес » та мав завантажити автомобіль в м. Полтаві на вул. Чорновола,7, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 19.11.2019 року та договором купівлі-продажу від 09.10.2019 року. Дана адреса знаходиться неподалік від місця зупинки автомобіля працівниками поліції, що свідчить про те, що позивач керував вантажним транспортним засобом у зв`язку із виконанням умов укладеного договору, а тому дія знаку 3.3. « Рух вантажних автомобілів заборонено » на нього не поширюється.

На відео-записі, долученим відповідачем до матеріалів справи повністю не зафіксована процедура розгляду адміністративного матеріалу відносно позивача, зокрема пояснення особи з приводу правомірності керування ним вантажним транспортним засобом в м. Полтаві по вул. Соборності,79, лише зафіксований факт роз`яснення йому прав та обов`язків та ознайомлення із винесеною постановою. При цьому ОСОБА_1 заперечує проти винесення постанови та пропонує працівникам поліції належним чином з`ясувати підстави його перебування на вул. Соборності,79 у зв`язку із виконанням трудових обов`язків, що працівниками поліції зроблено не було.

Сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення , в якій інспектор зафіксував порушення водієм правил дорожнього руху , є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ.

Таким чином, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови доказів , які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини 1статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином , суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відповідно правомірності своїх дій при винесенні оскаржуваної постанови ,тому позов в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі обґрунтований та підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку позовним вимогам про визнання протиправними дій інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Моргунова К.В. суд приходить до наступного висновку.

Чинним законодавством України передбачено право відповідача розглядати справи про адміністративні правопорушення та за результатами їх розгляду виносити постанови.

Враховуючи, що інспектором роти № 2 УПП в Полтавській області Моргуновим К.В. фактично реалізована його компетенція на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в результаті чого винесено рішення - постанову про накладення адміністративного стягнення, оспорювані дії щодо складення постанови не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а тому визнання незаконними дій не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки оскаржувані дії відповідача не є юридично значимими для позивача.

Належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі .

Отже, беручи до уваги наявність у відповідача повноважень на розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та винесення постанови, враховуючи, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, складена відносно позивача, підлягає скасуванню, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача.

Суд вважає , що строк звернення позивача до суду з адміністративним позовом пропущений з поважних причин, тому строк звернення до суду підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 2,6, 8-10,14,77,246,250, 286 КАС України, суд,

В и р і ш и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАК № 1765216 від 19.11.2019 року, винесену інспектором роти № 2 батальйонуУПП в Полтавській області ДПП Моргуновим Костянтином Вікторовичем.

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( місце проживання : АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Моргунова КостянтинаВікторовича ( службова адреса : Полтавська область Полтавський район с. Розсошенці вул. Кременчуцька, 2-В) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково .

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1765216 від 19.11.2019 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Г. Путря