Справа № 540/2874/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2874/19
10 год. 10 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю представників: позивача - Корнелюка В.В., відповідача - Балихіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АВТОДЕТАЛІ" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АВТОДЕТАЛІ" (далі-позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості від 02.09.2019р. №UA508000/2019/000076/2 та картки відмови від 02.09.2019р. №UA508030/2019/00144.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.09.2019 р. позивачем було подано митну декларацію № UA508030/2019/005883, в якій позивач самостійно визначив митну вартість товару, яка склала 1 233 819, 63 грн., виходячи із контрактної вартості товару 40 730 доларів США, на підтвердження якої до митного органу надано повний пакет документів, передбачений ст. 53 МК України. Однак, 02.09.2019р. відповідачем прийняті картки відмови №UA508030/2019/00144 та рішення №UA508000/2019/000076/2 про коригування митної вартості. Коригування митної вартості товару здійснено відповідачем за резервним методом. Зазначене рішення позивач вважає протиправним, оскільки відсутні обґрунтовані підстави для коригування заявленої декларантом митної вартості, тому просить скасувати його, що і стало підставною для звернення до суду з даним позовом.

Також позивач не погоджується зі скоригованою відповідачем митною вартістю товарів, та вказує, що застосувавши резервний метод та в якості джерела інформації щодо митної вартості аналогічного товару, відповідачем застосовано інформацію про товар, марка якого відмінні від імпортованого позивачем товару, який виготовляється за власними технологічними документами позивача.

Позивач вважає протиправною відмову у визнанні заявленої позивачем митної вартості та підстави такої відмови, а саме: декларантом заявлено не повні відомості про митну вартість та окремі складові митної вартості достовірно документально не підтверджено, подані документи містять розбіжності та не надані деякі документи на вимогу митниці. Вказує, що вірно визначив митну вартість товарів в митній декларації №UА508030/2019/005883, згідно ст. 57 МК України, що підтверджується договірною вартістю, відповідно умов контракту від 20.06.2017 р. № 20/06/2017 та надав усі необхідні документи на підтвердження такої вартості товару.

З огляду на викладене просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості від 02.09.2019р. №UA508000/2019/000076/2 та картки відмови від 02.09.2019р. №UA508030/2019/00144.

Ухвалою від 28.12.19 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20.01.20 о 15:00 год.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого убачається, що митний орган позов не визнає. Свою позицію обґрунтовує тим, що Декларантом було обрано основний метод визначення митної вартості товару - «За ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)».

Для підтвердження правильності визначення митної вартості декларантом було подано документи відповідно до вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України

Під час надходження декларації здійснено перевірку за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР). По результатам аналізу рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, інформація про які наявна в ПІК ЄАІС ДФС було виявлено не відповідність заявленого рівня митної вартості до інформації яка є в розпорядженні митниці. За результатами оцінки ризику щодо МД №UA508030/2019/005883 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів.

Перевіркою документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що інформація в них містить розбіжності, а саме: у сметі (кошторисі) № 8 «Витрати на виконання підрядних робіт» від 23.07.2019 не зазначено числових значень, статей витрат, сума яких би дорівнювала вартості одиниці готової продукції, що не відповідає п.4.1 контракту. У специфікації до контракту вказано, що витрати на упаковку входять до вартості товару, тоді як у сметі інформація про це відсутня. Також у сметі відсутня дата здачі готової продукції, що суперечить п. 1.1 контракту.

У зв`язку з тим, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до статті 53 Митного кодексу України: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, митна декларація країни відправлення; документи, що містять відомості про вартість перевезення товарів.

У відповідь на звернення щодо надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, декларантом додатково було надіслано: копію митної декларації країни-відправлення; рахунок за здійснення транспортування вантажу; платіжне доручення щодо транспортування вантажу; калькуляції виробника товару.

Перевіркою додатково поданих документів було встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості.

Декларантом не було надано документи, що містяться у вимозі митного органу, а саме: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо здійснювалося страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Здійснивши порівняння рівня заявленої митної вартості задекларованого товару (країна походження Китай ) з рівнем митної вартості ідентичних товарів, час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів, митне оформлення яких здійснювалося в інших митницях ДФС, інформація про які наявна в Митному органу, було встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів не відповідає інформації наявній у митного органу.

В результаті митну вартість було скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МКУ на підставі інформації, наявної у митному органі за митною декларацією № UA110150/2019/235689 від 20.08.2019.

На підставі викладеного митний орган просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у відзиві.

20 січня 2020 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 29.01.2020р.

Ухвалою від 29.01.2020р. постановлено допустити заміну відповідача Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі правонаступником - Чорноморською митницею Держмитслужби; залишено без розгляду прохання відповідача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, викладене у відзиві на позовну заяву та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 07.02.2020р.

07 лютого 2020 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судом встановлено, що між ТОВ «ТД «АВТОДЕТАЛІ» (Замовник) та компанією «Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD» (Підрядник) 20.06.2017р. укладено контракт №20/06/2017 на виконання підрядних робіт з виготовлення продукції.

Згідно із цим контрактом підрядник зобов`язується виготовити із власного матеріалу по технічній документації замовника продукцію в асортименті і кількості, указаних в контракті або у специфікаціях до контракту; замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконану роботу та виготовлений товар. Результатом виконаних робіт є готова продукція запасні частини до автомобілів та сільськогосподарської техніки. Ціна робіт включає відшкодування вартості витрат підрядника і плату за виконану роботу та виготовлену продукцію, строки та умови оплати оговорюються по кожній окремій партії продукції і фіксується у специфікаціях. Загальна сума контракту складає 498000,00 доларів США. Поставка продукції відбувається згідно ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB Ningbo.

На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів у вересні 2019р. позивач отримав від компанії «Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD» товар частини та пристрої для моторних транспортних засобів. Відповідно до Інвойсу НР19111 від 23.07.2019р. отримано товар на загальну суму 47898,72 доларів США.

З метою декларування вказаного товару позивачем 02.09.2019 р. подано митну декларацію №UA508030/2019/005883, в якій позивач самостійно визначив митну вартість товару, яка склала 1 233 819, 63 грн., виходячи із контрактної вартості товару 40 730 доларів США.

До митної декларації позивачем подано до митного органу пакет документів, передбачений ст. 53 МК України, а саме: контракт від 20.06.2017 р. № 20/06/2017 на виконання підрядних робіт по виробництву продукції та додатків до нього, додав до митної декларації крім контракту, Інвойс № НР19111 від 23.07.2019 р. на загальну суму 47 898.72 доларів США, коносамент 177ХВJBJN52215А від 01.08.2019 р., автотранспортну накладну № 801 від 01.09.2019 р., лист № 37 від 30.08.2019 р. Мінекономрозвитку, пакувальний лист від 23.07.2019р., платіжний документ, що підтверджує вартість товару, довідка що підтверджує вартість перевезення товару від 27.08.2019 р., прайс-лист, додатки №№ 1,2,3,4 до Контракту, листи-роз`яснення, акт виконаних робіт, специфікацію, що не заперечується відповідачем.

За результатами перевірки документів, поданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів Митницею зроблено висновок, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов`язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

За результатами оцінки ризику щодо МД №UA508030/2019/005883 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів.

Так, митним органом зазначається, що у сметі (кошторисі) № 8 «Витрати на виконання підрядних робіт» від 23.07.2019 не зазначено числових значень статей витрат, сума яких би дорівнювала вартості одиниці готової продукції, що не відповідає п.4.1 контракту. У специфікації до контракту вказано, що витрати на упаковку входять до вартості товару, тоді як у сметі інформація про це відсутня. Також у сметі відсутня дата здачі готової продукції, що суперечить п. 1.1 контракту. Крім того, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB NINGBO, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару.

У зв`язку з тим, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до статті 53 Митного кодексу України: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, митна декларація країни відправлення; документи, що містять відомості про вартість перевезення товарів.

У відповідь на звернення щодо надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, декларантом додатково було надіслано: копію митної декларації країни-відправлення; рахунок за здійснення транспортування вантажу; платіжне доручення щодо транспортування вантажу; калькуляції виробника товару.

Вищевказані факти сторонами не оспорюються.

Перевіркою додатково поданих документів відповідачем встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості. Так, додатково надана копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, що унеможливлює співставлення інформації зазначеної в ній та в документах поданих до митного оформлення. Декларантом не було надано документи, що містяться у вимозі митного органу, а саме: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо здійснювалося страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

02 вересня 2019р. митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA508000/2019/000076/2 від 02.09.2019, відповідно до якого коригування митної вартості товарів здійснено за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації, наявної у митному органі за митною декларацією №UA110150/2019/235689 від 20.08.2019. Рівень митної вартості товару складає 6,15 дол. США/шт. (числове значення митної вартості товару становить: 17313*6,15 = 106474,95 дол. США).

Крім того, 02.09.2019 відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508030/2019/00144.

Зазначені рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення позивач вважає протиправними та просить скасувати.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступних обставин та приписів законодавства.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом (далі МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (ч. 2 ст. 1 МК України).

Приписами ст.49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ч.4 та 5 ст.58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 МК України).

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно ч. 5 ст. 54 МК України витребувані: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, митна декларація країни відправлення; документи, що містять відомості про вартість перевезення товарів. Також було повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019р. у справі №815/6780/15, від 06.09.2019р. у справі №803/1212/14 та ін.

Як установлено судом зі змісту рішення про коригування митної вартості товару №UA508000/2019/000076/2 від 02.09.2019р., у визнанні заявленої декларантом митної вартості було відмовлено у зв`язку з тим, що на думку митниці позивачем заявлено не повні відомості про митну вартість та окремі складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на пакування та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. При цьому відповідач вважає, що подані документи містять розбіжності, а саме: у сметі № 8 «Витрати на виконання підрядних робіт» від 23.07.2019 не зазначено числових значень статей витрат, сума яких би дорівнювала вартості одиниці готової продукції, що не відповідає п.4.1 контракту. У специфікації до контракту вказано, що витрати на упаковку входять до вартості товару, тоді як у сметі інформація про це відсутня. У сметі відсутня дата здачі готової продукції, що суперечить п. 1.1 контракту. Додатково надана копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, що унеможливлює співставлення інформації зазначеної в ній та в документах поданих до митного оформлення.

Згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB NINGBO, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. Декларантом не було надано документи, що містяться у вимозі митного органу, а саме: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо здійснювалося страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерської документації.

З цього приводу суд зазначає, що відповідачем ні в рішенні про коригування митної вартості, ані в поясненнях до суду так і не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових. Надані до митниці документи чітко передбачають, що вартість товару визначена із урахуванням умов поставки FOB Ningbo.

Слід зазначити, що згідно термінів Інкотермс-2010 за умовами поставки FOB (Free On Board) продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту; продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Отже, за умовами FOB зазначається порт відвантаження. Витрати на доставку товару з порту відвантаження покладаються на покупця і повинні включатись до митної вартості.

Суд звертає увагу на те, що при декларуванні товару та на вимогу митниці позивачем надавались, зокрема: договір транспортного експедирування від 23.05.2018 року № 23-05-18, укладений позивачем з ТОВ ТГЛ Україна, п. п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.9, 2.2.7, 2.4.15, 2.4.16, 3.2 якого за своїм змістом передбачають вчинення експедитором в інтересах позивача дій, пов`язаних з транспортуванням товару, оплатою вартості перевезення та компенсацією клієнтом понесених експедитором витрат на перевезення товару; довідка ТОВ ТГЛ Україна від 27.08.2019 року №TG005437 про вартість перевезення та транспортно - експедиторських послуг по транспортуванню вантажу за коносаментом 177XBJBJN52215A, за маршрутом Нінгбо (Китай) Чорноморськ (Україна) в сумі 37 932,92 грн. Крім того у вказаній довідці зазначається , що страхування вантажу не здійснювалось.

Крім того, судом встановлено, що заявлена позивачем у графі 12 митної декларації митна вартість товару включає в себе указану вище вартість транспортних та експедиторських послуг, з урахуванням вартості доставленого товару.

Щодо посилань митного органу про відсутність інформації про страхування товару та не надання позивачем документів на підтвердження страхування, суд вказує на безпідставність вказаної підстави з огляду на те, що у наданій позивачем довідці ТОВ ТГЛ Україна від 27.08.2019 року №TG005437 зазначено, що страхування вантажу не здійснювалось.

Згідно пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося.

Отже, суд вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування.

Суд відмічає, що відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

Стосовно не надання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, суд зазначає, що митним органом жодним чином не обґрунтована необхідність вказаних документів.

Щодо інших підстав, які на думку митного органу не дають змогу перевірити правильність обчислення митної вартості товару, суд указує на те, що в даному конкретному випадку такі підстави не мали жодного значення для обчислення митної вартості товару.

Відповідач жодним чином не довів суду, яким чином в даному конкретному випадку відсутність інформації у сметі про те, що витрати на упаковку, що входять до вартості товару, впливає на визначення складових митної вартості товару, за умови, що така інформація міститься у специфікації до контракту. Аналогічно і щодо інших підстав, на які посилається митний орган, як на підстави, що не дають можливість визначити митну вартість товару (додатково надана копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, що унеможливлює співставлення інформації зазначеної в ній та в документах поданих до митного оформлення, у сметі № 8 «Витрати на виконання підрядних робіт» від 23.07.2019 не зазначено числових значень статей витрат, сума яких би дорівнювала вартості одиниці готової продукції, що не відповідає п.4.1 контракту; у сметі відсутня дата здачі готової продукції, що суперечить п. 1.1 контракту), суд вважає безпідставними з огляду на те, що відповідачем не доведено яким саме чином такі обставини впливають на визначення складових митної вартості товару.

Слід зазначити, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У силу положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Разом з тим, частиною 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Втім, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не надають можливості визначити митну вартість товару.

Надані ж позивачем документи у своїй сукупності надавали митниці змогу достовірно і повно перевірити правильність обчислення митної вартості.

Щодо посилань на факт спрацювання автоматизованої системи з оцінки ризиків із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів, суд враховує наступне.

Використання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками з метою виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи передбачено, зокрема, Главою 52 Митного кодексу України та Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015р. №684, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.08.2015р. за №1021/27466

Погоджуючись із позицією митниці, що наявність у такій автоматизованій системі інформації про іншу, ніж визначена декларантом, митну вартість товару, є підставою для сумніву у правильності заявленої митної вартості, суд між тим вважає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару порівняно з митною вартістю іншого аналогічного товару, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, за результатами проведеної перевірки, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товарів.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу. У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товарів було обрано митну декларацію №UA110150/2019/235689 від 20.08.2019р. (числове значення митної вартості товару становить: 17313*6,15 = 106474,95 дол. США).

Саме з такої вартості відповідач виходив, визначаючи митну вартість ввезеного позивачем товару.

Однак, зі змісту вказаної митної декларації чітко видно, що умовами поставки за митною декларацією №UA110150/2019/235689 від 20.08.2019р. є FCA, на відміну від умов поставки товару позивачу, якими є FOB.

На думку суду, відмінність в умовах поставки виключає можливість порівняння заявленої позивачем митної вартості із митною вартістю товару, увезеного іншим суб`єктом за митною декларацією №UA110150/2019/235689 від 20.08.2019р.

Крім того, наявна в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформація про якісні та інші характеристики товару, щодо якого здійснювалось митне оформлення за митною декларацією №UA110150/2019/235689 від 20.08.2019р. , не дає можливості в повній мірі порівняти його із товаром, який було подано для митного оформлення позивачем.

Також суд звертає увагу, що країна відправника за митною декларацією №UA110150/2019/235689 від 20.08.2019р. є Білорусь, у той час як країною відправника за митною декларацією, поданою позивачем є

ОСОБА_1 відтак, порівняння відповідачем їх ціни є безпідставним та не ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

Враховуючи, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару .

Таким чином, суд вважає необґрунтованими наведені відповідачем підстави для коригування митної вартості товару.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації про митну вартість товару.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості від 02.09.2019р. №UA508000/2019/000076/2 та картки відмови від 02.09.2019р. №UA508030/2019/00144, а відтак і про задоволення позову.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених по справі судових витрат зі сплати судового збору у сумі 3842,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвокатів у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 Судом було висловлено правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2018р. по справі № 826/856/18.

Слід зазначити, що позивачем не надано до суду жодних доказів пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу. Надання лише копії договору про надання правової допомоги адвокатами не є належним доказом понесених витрат та таку допомогу.

Окремо слід звернути увагу, що позов і додані до нього письмові докази підписані та засвідчені директором Товариства.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариством сплачено судовий збір у сумі3842,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення витрат понесених у справі, а саме в частині відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АВТОДЕТАЛІ" (73000, м. Херсон, вул. Робоча, 66, ) до Чорноморської митниці Держмитслужби (73003, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати прийняті Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2019/000076/2 від 02 вересня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA508030/2019/00144 від 02 вересня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (73003, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АВТОДЕТАЛІ" (73000, м. Херсон, вул. Робоча, 66, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3842,00 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 лютого 2020 р.

Суддя А.С. Пекний

кат. 108020200