Справа № 300/2187/19
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. справа № 300/2187/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коломийського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Коломийського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем за наслідками розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком та доданих документів, відмовлено в призначенні пенсії за віком зважаючи на те, що обчислений згідно поданих документів загальний стаж роботи становить 11 років 10 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказав на те, що відповідачем до стажу роботи ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 1995 року по 1998 рік. Позивач вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком, при цьому, не врахувавши довідку видану архівним відділом Коломийської райдержадміністрації № 04-01/Т-29 від 08.07.2019 року, в якій зазначено, що «…за період 1995-1998 років в книгах обліку трудового стажу значиться ОСОБА_1 , а в книгах обліку по оплаті праці прізвище позивача не виявлено…», чим грубо порушив право позивача на належний рівень соціального забезпечення у зв`язку із втратою працездатності та досягнення пенсійного віку. Внаслідок чого, позивач просить суд визнати протиправними дії Коломийського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 20-21).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.1-2).

Головуючий по справі суддя Панікар І.В. в періоди: з 02.12.2019 року по 10.01.2020 року перебував у відпустці та з 11.01.2020 року по 14.01.2020 року перебував на листку тимчасової непрацездатності, у зв`язку з чим, 30-денний строк розгляду справи продовжено.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 24.12.2019 року (а.с.44-49), згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив, з урахуванням тієї обставини, що позивач звернувся в Коломийський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) із письмовим зверненням, згідно ЗУ "Про звернення громадян" для визначення права на пенсію за віком, а не із заявою про призначення пенсії. Листом Коломийський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 610/03.1 від 16.08.2019 року роз`яснено позивачу про відсутність можливості зарахування до стажу періоду роботи в колгоспі ім. ХХІ з`їзду КРПС з 1995 року по 1998 рік, оскільки в довідці, виданій архівним відділом Коломийської райдержадміністрації № 04-01/Т-29 від 08.07.2019 року зазначено, що за період 1995-1998 років в книгах обліку трудового стажу значиться ОСОБА_1 , а в книгах обліку по оплаті праці прізвище позивача не виявлено. Враховуючи те, що до управління не надходила заява від позивача щодо призначення йому пенсії та врахування спірного періоду до стажу в управління обов`язок приймати рішення щодо призначення пенсії не виник, оскільки рішення про відмову призначити пенсію управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не приймалось. Додатково вказав, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 26 років, внаслідок чого, у нього відсутнє право на призначення пенсії за віком по досягненні 60 років.

Правом подання відповіді на відзив та заперечення сторони не скористались.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Коломийського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і зверненням щодо можливості призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В підтвердження страхового стажу роботи, ним додано архівні довідки №№ 53/1, 53/2 від 03.07.2019 року, виданих виконавчим комітетом Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області, архівні довідки № 04-01/Т-29 від 08.07.2019 року, № 04-01/Т-60 від 10.09.2019 року, № Т-30 від 08.07.2019 року, виданих архівним відділом Коломийської районної державної адміністрації та трудову книжку колгоспника № 722 (а.с. 27-31, 33-35).

Листом Коломийського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.08.2019 за № 610/03.1 позивача повідомлено, що згідно наданих документів і з врахуванням даних реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ОСОБА_1 проведено розрахунок страхового стажу, який складає 11 років 10 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що до стажу роботи не зарахований період роботи в колгоспі ім. ХХІ з`їзду КРПС (колгосп ім. Богдана Хмельницького) з 1995 року по 1998 рік, оскільки в довідці, виданій архівним відділом Коломийської райдержадміністрації № 04-01/Т-29 від 08.07.2019 року зазначено, що за період 1995-1998 років в книгах обліку трудового стажу значиться ОСОБА_1 , а в книгах обліку по оплаті праці прізвище позивача не виявлено (а.с. 24-26).

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховує приписи Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (надалі, також Закон №1788-XII), Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12.08.1993 №637, а також іншими законами та підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, відповідно до Конституції України гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII.

Згідно із пунктом «а» статті 3 вказаного Закону, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Разом з цим, статтею 56 вказаного Закону, до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію віднесено, серед іншого: роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв; при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

З урахуванням викладеного суд зазначає наступне.

Виходячи зі змісту та предмету адміністративного позову, позивач оскаржує бездіяльність відповідача, саме внаслідок відмови у призначені йому пенсії за віком, оскільки у позивача відсутній відповідний страховий стаж. Зокрема, спірним з позиції позивача є відмова відповідача зарахувати такий стаж за період 1995-1998 років. Решта страхового стажу, а це 11 років та 10 місяців сторонами визнаються та не оспорюються.

При цьому, суд вказує на те, що відповідно до вимог статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 січня 2019 року необхідними умовами для призначення пенсії за віком позивачу, із урахуванням дати його народження - 23.03.1959, тобто у віці 60 років, є наявність страхового стажу - не менше 26 років.

Відтак, на час звернення позивача у 2019 році - коли йому виповнилось 60 років, до органу ПФУ щодо призначення пенсії за віком, безспірний страховий стаж у нього складав тільки 11 років та 10 місяців, що навіть у випадку додаткового зарахування йому оспорюваного страхового стажу за період 1995-1998 років (3 роки) було б не достатнім для призначення такої пенсії, оскільки у позивача і надалі був би відсутній необхідний страховий стаж у 26 років.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний адміністративний позов не підлягає до задоволення.

З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, суд не вбачає.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Коломийський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (), вул. Валова, 47 "А", м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.