Справа № 826/13871/16
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

12 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» до Міністерства юстиції України, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мединська Наталія Володимирівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування наказу № 2557/5,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Інститут транспорту нафти» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №2557/5 від 23.08.2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 р. заяву позивача задоволено. Прийнято відмову позивача від позову і закрито провадження у справі. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2017 р. у справі №826/13871/16.

На вищевказане рішення, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «Інститут транспорту нафти» в задоволенні заяви від 24.10.2019 р. про відмову від позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про закриття провадження у справі не переконався, чи не порушує закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову, прав та інтересів інших осіб.

Апелянт зазначає, що він не є учасником справи, однак є власником 4,87 % іменних простих акцій ПАТ «Інституту транспорту нафти», тому розгляд даної справи безпосередньо впливає на його права та інтереси.

Так, в результаті розгляду даної справи судом мала б бути перевірена законність наказу Міністерства юстиції України від 23.08.2016 р. № 2557/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», яким скасовано реєстраційну дію від 11.07.2016 р. № 9015739 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами в установчих документах» стосовно ПАТ «Інститут транспорту нафти», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н.В.

Апелянт наголошує на тому, що вищевказана реєстраційна дія здійснена у зв`язку із зміною керівника юридичної особи та зміною складу підписантів. В даній справі також було вжито заходи забезпечення позову з тих підстав, що до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань періодично вносяться зміни в частині відомостей про керівника та складу підписантів ПАТ «Інститут транспорту нафти», що в свою чергу може призвести до негативних наслідків, зокрема, і для позивача як акціонера.

Отже, апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції стосовно закриття провадження у справі через подання представником позивача заяви про відмову від позову, є передчасним.

Відповідачем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н.В., ОСОБА_2., ОСОБА_3 відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Представником ОСОБА_5 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить закрити апеляційне провадження у справі.

Обґрунтовуючи заперечення на апеляційну скаргу зазначає, що результат даної справи вже не впливає на права, інтереси та обов`язки ОСОБА_5 , оскільки останній вже не займає будь-яку посаду у ПАТ «Інститут транспорту нафти». Також зазначає, що оскаржуване рішення жодним чином не стосується апелянта.

Відзив на апеляційну скаргу подано ОСОБА_2 , який просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заперечення на апеляційну скаргу, зазначає, що відомості про ОСОБА_5 як керівника було виключено з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто його повноваження припинено. Будь-який результат розгляду даної справи не впливає на права, інтереси ОСОБА_5 . Закриття провадження у справі не створює для ОСОБА_1 прав та обов`язків, не обмежує наявні права та інтереси, не має жодного впливу на правовий статус, обсяг прав та інтересів апелянта.

Відзив на апеляційну скаргу подано представником позивача, в якому він просить закрити апеляційне провадження.

Обґрунтовуючи заперечення на апеляційну скаргу зазначає, що оскаржуваний наказ не стосується апелянта як акціонера та відповідно не порушує його права та інтереси.

В судове засідання 12.05.2020 р. сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Суддя-доповідач, заслухавши представників сторін та особу, що подавала апеляційну скаргу, вважає за необхідне закрити апеляційне провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України, з огляду на наступне.

11.07.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н.В. було проведено реєстраційні дії, в результаті яких в ЄДРПОУ було відображено зміну керівника ПАТ «Інститут транспорту нафти» та зміну складу підписантів ПАТ «Інститут транспорту нафти». Такі реєстраційні дії було проведено на підставі рішення Наглядової ради ПАТ «Інститут транспорту нафти» № 1 від 08.07.2016 р., яким припинено повноваження Генерального директора товариства ОСОБА_2, членів Дирекції товариства, а також повноваження осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності, у тому числі підписувати договори, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Генеральним директором ПАТ «Інститут транспорту нафти» обрано ОСОБА_5 . У зв`язку із цим вирішено внести зміни до інформації про товариство, що міститься в ЄДРПОУ, а саме: щодо зміни керівника товариства, а також фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.08.2016 р. № 2557/5 скасовано реєстраційну дію щодо зміни керівника юридичної особи ПАТ «Інститут транспорту нафти» та зміни складу підписантів ПАТ «Інститут транспорту нафти», що була проведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н.В.

Вважаючи дії Міністерства юстиції України протиправними, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2017 р. судом вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони всім державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо ПАТ «Інститут транспорту нафти».

Разом з тим, під час судового розгляду справи, 24.10.2019 р. до суду надійшли заяви Публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» (в особі представника адвоката Гончар О.В.) про відмову від позову та закриття провадження у справі, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відсутність порушеного права відмовою від позову, у яких також викладено клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 р. заяву позивача задоволено. Прийнято відмову позивача від позову і закрито провадження у справі. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2017 р. у справі № 826/13871/16.

Згідно зі ст. 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що заява про відмову від позову подана від імені позивача представником адвокатом Гончар О.В., яка діє на підставі ордера від 21.08.2019 р. АІ №1004776, тобто, уповноважена на вчинення процесуальних дій особою, яка є керівником позивача згідно з чинними відомостями Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Інші зацікавлені особі, зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Ф., щодо яких вносилася інформація до ЄДР як керівників позивача, і у зв`язку з чим заявлено позов, з заявою про відмову від позову ознайомлені, проти закриття провадження по справі не заперечують, про що подані відповідні заяви.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутні підстави вважати, що крім вказаних осіб, наявні інші зацікавлені особи у продовженні розгляду справи, а тому обмеження передбачені ст. 189 КАС України щодо закриття провадження у справі відсутні, що є підставою для прийняття відмови позивача від позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що право оскаржити рішення в апеляційному порядку мають ті особи стосовно яких вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення прав апелянта обґрунтовано тим, що він є акціонером, власником 4,87 % іменних простих акцій у статутному капіталі ПАТ «Інститут транспорту нафти», а тому розгляд справи впливає на його права та інтереси. При цьому, під час судового розгляду судом першої інстанції його не було залучено до участі у справі. Про прийняте рішення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 20.11.2019 р.

Надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів виходить із того, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є апелянт, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Предметом розгляду даної справи є правомірність винесення наказу Міністерства юстиції України про скасування в ЄДРПОУ реєстраційної дії від 11.07.2016 р. - внесення відомостей про ОСОБА_5 , як керівника ПАТ «Інститут транспорту нафти».

Як вбачається з оскаржуваного рішення, ні його мотивувальна частина, ні його резолютивна частина не містять жодних висновків щодо ОСОБА_1 , про зобов`язання його вчинити будь-які юридично значимі дії або утримання від їх вчинення щодо жодної із сторін, предмета спору; матеріали справи не містять й інших документів, які б свідчили про порушення його прав, учасником спірних правовідносин апелянт також не є.

Колегія суддів приймає до уваги офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Конституційний Суд України у своєму рішенні чітко не розмежував способи захисту суб`єктивного права від способів захисту інтересу, який існує поза конкретним суб`єктивним правом. Прагнення особи користуватися благом на підставі законного інтересу, але поза суб`єктивним правом, відрізняється від того ж самого прагнення, але в межах наявного у особи суб`єктивного права. Тобто, в першому випадку законний інтерес не передбачає певних дій від інших осіб або чітко встановлених меж поведінки, в іншому випадку - при суб`єктивному праві - інтерес задовольняється шляхом покладення на певних осіб відповідного суб`єктивному праву обов`язку. Тому способів захисту інтересу об`єктивно буде значно менше, адже менше буде реальних життєвих випадків, коли цей інтерес дійсно буде підлягати захисту з боку закону та права. Конституційний Суд України зазначив, що охорона приватного інтересу законом надає носію цього інтересу право на захист. Висновок про те, що захист охоронюваного законом інтересу реалізується правом на захист, логічно слідує із норм цивільного законодавства.

Саме здійсненням права на захист запускається механізм захисту безпосередньо інтересів. Механізм захисту охоронюваних законом інтересів - це підтримувана державним примусом система взаємообумовлених правових засобів, реалізація яких направлена на відновлення можливостей здійснення порушених легітимних інтересів. Елементами даного механізму захисту є: 1) об`єкт захисту - конкретизований легітимний інтерес; 2) суб`єкт захисту - уповноважена особа, інтерес якої порушений, компетентні державні органи та представники виконавчої влади, суспільні інституції, нотаріус, суд; 3) виникнення права на захист охоронюваного законом інтересу; 4) застосування форм і способів захисту.

Системний аналіз фактичних обставин справи та норм чинного законодавства дає суду підстави дійти висновку, що оскаржуваний наказ не впливає на коло прав та обов`язків апелянта.

Окрім того, будь-який спір стосовно керівника товариства та внесення відомостей в ЄДРПОУ відсутній.

Так, починаючи з 26.04.2019 р. Генеральним директором ПАТ «Інститут транспорту нафти» є ОСОБА_7 відомості про якого включено до ЄДРПОУ 16.08.2019 р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося, а оскаржуваний наказ жодним чином на них не впливає, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 305, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти», представника ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження у справі задовольнити.

Закрити апеляційне провадження у справі № 826/13871/16 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» до Міністерства юстиції України, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мединська Наталія Володимирівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування наказу № 2557/5.

Ухвала суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко