Справа № 340/3175/19
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження в адміністративній справі

31 січня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3175/19

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі головуючої судді Хилько Л.І., розглядаючи у порядку підготовчого судового засідання адміністративну справу

за позовом:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , національний паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області 23.03.2012 року; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до відповідача:

управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (; адреса: вул. Пашутінська, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25015)

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.213), просить суд:

- поновити строк звернення до суду з даним позовом;

- визнати протиправним та скасувати наказ управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області від 15.05.2019 р. №201 § 3 "Про кадрові питання" в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 з посади старшини відділення забезпечення 26 Державної пожежно-рятувальної частини управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області із зарахуванням в кадри державної служби з надзвичайних ситуацій та укладенням контракту про проходження служби цивільного захисту строком на 3 роки України з 03 березня 2017 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшини відділення забезпечення 26 Державної пожежно-рятувальної частини управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області з 15.05.2019 р.;

- стягнути з управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.05.2019р. по 23.10.2019р. у розмірі 64686,40 грн.;

- допустити рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць до негайного виконання.

Предметом спору в даній справі є встановлення правомірності дій управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області при винесенні наказу від 15.05.2019 р. №201 § 3 "Про кадрові питання" в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 з посади старшини відділення забезпечення 26 Державної пожежно-рятувальної частини управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області.

Відповідною ухвалою суду від 31.01.2020 року клопотання про застосування наслідків пропуску строку звернення до суду та зупинення провадження у справі, вирішено здійснити у порядку письмового провадження.

Представником управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області 09.01.2020 року подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного суду у справі №813/402/17 (а.с.170-173).

Представником позивача подано до суду письмові пояснення щодо клопотання про зупинення провадження у справі в яких вказано, що рішення на яке посилається відповідач набрало законної сили, тому клопотання про зупинення провадження є необґрунтованим (а.с.215-217).

Вирішуючи клопотання про зупинення провадження у справі суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод держава України гарантує кожному право на звернення до суду.

За приписами частини першої статті 55, частини третьої статті 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

З метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в Україні в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (ст.1 КАС України).

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір, це спір у якому хоча б одна зі сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.2 ч.1 ст.4 КАС України).

Суд зауважує, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясувати також характер спірних правовідносин за захистом яких прав звернулась особа.

З характеру спірних правовідносин даної справи вбачається незаконне звільнення позивача з посади, оскільки звільнення відбулось під час дії визначеного статтею 1 Закону України від 21.10.1993р. №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-XII) особливого періоду, чи відповідач можливо допустив порушення частини третьої статті 119 КЗпП.

Так, 13.06.2019 р. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу про закінчення підготовчих дій по справі та призначення її до розгляду в порядку письмового провадження, 19.06.2019 р. - ухвалу, якою передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Таке рішення касаційного суду мотивоване необхідністю відступити від правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.07.2018 р. (справа № 355/1218/17).

У зазначеному судовому рішенні, ухваленому за результатами розгляду трудового спору щодо оскарження з підстав незастосування визначених частиною третьою статті 119 КЗпП гарантій наказу роботодавця про звільнення працівника підставі пункту 3 статті 36 КЗпП, суд, проаналізувавши положення статті 1 Закону № 3543-XII, дійшов висновку про неправомірність звільнення особи, адже рішень про повну демобілізацію усіх призваних під час мобілізації військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому на працівника поширюються гарантії щодо збереження місця роботи (посади) та середнього заробітку на підприємстві, встановлені статтею 119 КЗпП та частиною другою статті 39 Закону України від 25.03.1992 р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

На переконання Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначений у статті 1 Закону № 3543-XII особливий період, за відсутності воєнного стану в Україні та воєнних дій, розпочинається з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації та завершується після закінчення строку проведення мобілізації, визначеного відповідним Указом Президента України, його завершення не потребує додаткового рішення про демобілізацію. Після завершення строку проведення мобілізації, визначеного відповідним Указом Президента України, норми частини другої статті 39 Закону №2232-XII та частин третьої, четвертої статті 119 КЗпП не підлягають застосуванню до наведених у цих нормах категорій працівників.

Отже, з викладеного вбачається, що колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі врегульовані статтею 236 КАС України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено обов`язкові підстави для зупинення провадження у справі, а у частині 2 цієї статті наведено факультативні підстави.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Суд вважає, що правовідносини у даній справі і у справі, яка вирішується Верховним Судом є подібними.

Згідно відомостей з офіційного сайту Судова влада України про стан розгляду справи, розгляд справи №813/402/17 (адміністративне провадження № 11-609апп19) наразі не закінчений та триває.

Так, судом встановлено, що згідно ухвали Верховного Суду від 03 липня 2019 року прийнято до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справу №813/402/17, з подібних правовідносин.

Вирішуючи питання стосовно застосування частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Бендерський проти України" (Заява № 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки позиція Великої Палати Верховного Суду у справі з подібних правовідносин може мати значення для вирішення даної справи по суті.

З огляду на викладене та керуючись п.5 ч.2 статті 236, статтями 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі №340/3175/19 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного суду по справі №813/402/17 (адміністративне провадження №11-609апп19).

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Згідно п.п.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько