Справа № 826/12583/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/456
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2020 року № 826/12583/18

За позовом ОСОБА_1

До Головного управління Держгеокадастру у Київській області

Про визнання протиправним рішення № 9639/0-5723/0/17-18 від 22.06.2018, зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про

визнання протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Київській області, викладеного в листі № 9639/0-5723/0/17-18 від 22.06.2018 року щодо відмови у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою;

зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Київській області у відповідь на звернення на клопотання від 25.05.2018 року щодо розробки документації із землеустрою надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

22.10.2018 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2га, яка розташована на території Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області.

До заяви позивачем додано копії: паспорта; РНОКП; графічні матеріали.

Листом від 22.06.2018 р. №9639/0-5723/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Київській області повідомило позивача про те, що відповідно до доданого до клопотання графічного матеріалу, бажана до відведення земельна ділянка знаходиться поблизу водного об`єкта - на відстані встановлення прибережної захисної смуги, у зв`язку з чим запропоновано визначитись з іншим місцем розташування бажаної земельної ділянки та звернутись з клопотанням до відповідного органу.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказане рішення протиправним, з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що водним об`єктом, який знаходиться поблизу бажаної земельної ділянки для приватизації, є мала річка Вовнянка, прибережна захисна смуга має бути 25 метрів. Бажана земельна ділянка для приватизації знаходиться на віддалі більше 25 метрів (це вбачається із графічного матеріалу, доданого до клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою) від малої річки Вовнянки, а тому є поза межами прибережної захисної смуги.

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Київській області - проти задоволення позовних вимог заперечив з наступних підстав.

Відповідач зазначив, що на доданих графічних матеріалах відображено, що бажана для відведення земельна ділянка знаходиться поблизу водного об`єкта, а саме р.Вовнянка, що відповідно до ст. 79 Водного кодексу України належить до малих річок.

Згідно з приписами ст. 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Бажана для відведення земельна ділянка, орієнтовно знаходиться в зоні, де прибережна захисна смуга подвоюється і тому складає 50 метрів.

Оскільки відстань між спірною земельною ділянкою та водоймою становить менше 50 метрів, то частина даної земельної ділянки входить до земель прибережної захисної смуги.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції станом на червень 2018 р.) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Відмовляючи листом від 22.06.2018 р. за №9639/0-5723/0/17-18 у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2.0 га, розташованої за межами населеного пункту на території Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, Головне управління Держгеокадастру у Київській області зазначило, що земельна ділянка знаходиться поблизу водного об`єкта - на відстані встановлення прибережної захисної смуги.

Відповідно до ст. 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, листа Державного водного агентства України від 14.08.2018 року № 4836/9/11-8, площа водозбору річки Вовнянка становить 55 км2 та відповідно до ст. 79 Водного кодексу України остання належить до малих річок.

Отже, річка Вовнянка належить до малих річок, і прибережна захисна смуга встановлюється шириною 25 метрів, відповідно відстань між бажаною земельною ділянкою та водоймою має бути більше 25 метрів.

Як вбачається з наданих позивачем графічних зображень, бажана для приватизації земельна ділянка не знаходиться в межах 25 метрів до урізу води, а тому є поза межами прибережної захисної смуги.

Щодо тверджень відповідача про те, що бажана для відведення земельна ділянка орієнтовно знаходиться в зоні, де прибережна захисна смуга подвоюється і тому складає 50 метрів, то слід зазначити, що на підтвердження останнього відповідачем до суду не надано будь-яких доказів.

Зокрема, оскільки мова йде про розмір прибережної захисної смуги, тобто, про відстань, її відповідність або невідповідність вимогам ст. 60 Земельного кодексу України має бути доведена графічними матеріалами, у яких міститься інформація про відповідні відстані.

За відсутності таких доказів відмова не може бути визнана такою, що відповідає ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Київській області надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, то з огляду на вищевикладене він є належним і відповідає вимогам ч. 2 ст. 245 КАС України, згідно з якою у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправною рішення про відмову в наданні дозволу ОСОБА_2 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка розташована за межами села на території Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, викладене у листі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, викладену в листі від 22.06.2018 року №9639/0-5723/0/17-18.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області надати ((03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, код 39817550) дозвіл ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка розташована за межами села на території Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області на підставі клопотання від 22.05.2018 року з врахуванням висновків суду.

4. Присудити на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Київській області надати ((03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, код 39817550) 704, 8 грн. судового збору.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 12.02.20 р.