Справа № 280/5892/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 280/5892/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року

у справі № 280/5892/19

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про скасування постанови про накладення штрафу,-

встановив:

Позивач звернуся до суду з позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просив суд скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Юлдашева А.А. від 21 листопада 2019 року ВП № 59003619 про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин судового рішення.

Рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову було відмовлено. Суд обґрунтував своє рішення тим, що державний виконавець правомірно виніс постанову про накладення штрафу виконуючи рішення суду, що набрало законної сили.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на те, що рішення суду в справі № 280/5042/18 виконано позивачем в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Так, зазначає скаржник, на виконання цього рішення відновлені виплати ОСОБА_1 з 01.04.2016 року.

Відповідно до абз. 20 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачено до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Отже, виплата пенсії ОСОБА_1 за минулий період не проводиться у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування на відповідні цілі та відсутністю порядку виплати.

Виплата вказаної доплати за рахунок коштів Пенсійного фонду є порушенням бюджетного законодавства.

Оскільки невиплата пенсії здійснюється з поважних причин (неможливо здійснювати виплату без відповідного фінансування та порядку виплати), накладення штрафу є таким, що суперечить чинному законодавству.

Так, Верховний Суд України у своїх постановах (справи № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Вважає, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Юлдашева А.А. від 21.11.2019 ВП № 59003619 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року у справі № 280/5042/18 є протиправною та підлягає скасуванню.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

Відзиву від відповідача на апеляційну скаргу не надходило.

У судове засідання представники сторін, повідомлені у відповідності до ст. 268 КАС України, не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не спростовано, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 59003619 з примусового виконання виконавчого листа № 280/5042/18, виданого 11 квітня 2019 року Запорізьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області (вибула сторона - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя) відновити виплати за період з квітня 2016 року та надалі пенсії ОСОБА_1 на визначений нею рахунок раніше.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Фесенко Ю.В. ВП № 59003619 від 26 квітня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 17 травня 2019 року за вих. № 8165/11 Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (правонаступником якого є Головне Управління ПФУ у Запорізькій області) повідомило про виконання рішення суду відповідно до вимог виконавчого листа по справі № 280/5042/18 виданого 11 квітня 2019 року Запорізьким окружним адміністративним судом, а саме здійснено фактичне виконання виконавчого листа, про що боржником надано завірену належним чином копію розпорядження № 75 від 21 лютого 2019 року, протоколу №75 та довідку про виплату від 13 травня 2019 року № 75, про відновлення виплати пенсії стягувачу з 01 квітня 2016 року.

Боржник повідомив виконавця, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №136 «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування» передбачено, що у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нарахована або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів. Підпунктом 15 Постанови КМУ від 25 квітня 2018 року № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365» призначається соціальна виплата з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Отже, така «відкладена» доплата буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом міністрів України.

Листом від 27 червня 2019 року за вих. № 125/11 боржник повторно зазначає, що на виконання рішення суду здійснено нарахування заборгованості з виплати пенсії стягувачу, боржник надає завірену належним чином копію розпорядження № 75 від 21 лютого 2019 року та протоколу №75, довідку про виплату від 13 травня 2019 року № 75, про відновлення виплати пенсії стягувачу з 01 квітня 2016 року.

Зазначено, що така «відкладена» доплата буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом міністрів України.

У зв`язку з невиконанням рішення суду стягувач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року по справі № 280/4141/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо невинесення постанови про накладення на боржника штрафу, у порядку частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язано Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винести постанову про накладення на боржника штрафу, у порядку частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року по справі № 280/4141/19 - залишено без змін.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року по справі № 280/4141/19 державним виконавцем за невиконання боржником рішення суду в повному обсязі, в порядку статей 63,75 Закону винесено постанову про накладення штрафу ВП № 59003619 від 21 листопада 2019 року щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області штрафу на користь держави у розмірі 5 100,00 грн, правомірність якої оскаржується в цієї справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова державного виконавця є правомірною, оскільки вона прийнята на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області було залучено в якості третьої особи до участі в справі № 280/4141/19, а тому було обізнано про рішення суду, яким зобов`язано Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винести постанову про накладення на боржника штрафу, у порядку частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» та воно було ним оскаржено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 року рішення справі № 280/4141/19 залишено без змін.

Слід зазначити, що рішенням суду в справі № 280/4141/19 також надана правова оцінка доводам скаржника, викладеним в апеляційній скарзі. Зокрема, суд зазначив, що «пенсія позивачу має бути виплачена відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року у справі № 280/5042/18, а тому посилання …на постанову Кабінету міністрів від 25 квітня 2018 року № 335, як на поважну підставу невиконання судового рішення є протиправним. Боржник не має права застосовувати до спірних правовідносин приписи такої постанови, а повинен виконати рішення суду відповідно до зазначеної в ньому резолютивної частини» (а.с. 74).

Крім того, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника стосуються лише суми, яка не була виплачена ОСОБА_1 за минулий період з 01.04.2016 року, але він не доводить, що виплата пенсії здійснюється в подальшому з часу набрання законної сили рішенням суду, адже скаржник надає довідку про виплату пенсії лише за лютий 2019 року (а.с. 47). Отже, це не можна вважати виконанням рішення суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з статтею 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, відповідач прийняв постанову про накладення штрафу на виконання судового рішення, що набрало законної сили, а тому вона є правомірною.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що всі доводи позивача були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року у справі № 280/5892/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 13.02.2020 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов