Справа № 440/4640/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4640/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 /далі - позивач, ОСОБА_2 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області /далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області/ про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, яка полягає у ненаданні сину ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Чутівської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність /а.с. 5-7/.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою від 19 листопада 2019 року про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Чутівської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства, проте відповідачем не прийнято жодного рішення за результатами розгляду такої заяви, чим допущено протиправну бездіяльність.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази.

10 січня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 40-42/, в якому представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, посилаючись на те, що заява позивача надійшла 20 листопада 2019 року (зареєстрована за вхідним номером №С-18419/0/25-19) та розглянута Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області в межах строку, встановленого статтею 118 Земельного кодексу України, про що свідчить виданий за результатами розгляду заяви наказ №14198-СГ від 20 грудня 2019 року, яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Чутівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, орієнтовного розміру земельної ділянки 2,00 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з підстав невідповідності поданого клопотання вимогам частин шостої та сьомої статті 118 Земельного кодексу України та того, що неповнолітня особа має право на набуття у власність земельної ділянки та видачу правовстановлюючих документів на неї, проте вчинення всіх необхідних дій неповнолітня особа може здійснювати виключно за наявності нотаріально посвідченої згоди батьків (усиновлювачів) або піклувальника та отримання дозволу органу опіки та піклування.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 та у межах строку, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою від 19 листопада 2019 року (вх. №С-18419/0/25-19 від 20 листопада 2019 року) про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Чутівської сільської ради Оржицького району Полтавської області для ведення особистого селянського господарства та передачу земельної ділянки у власність /а.с.43-45/

До вказаної заяви додав: копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , свідоцтва про народження ОСОБА_2 , а також графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №14198-СГ від 20 грудня 2019 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" /а.с.46/ відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Чутівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: невідповідність поданого клопотання вимогам частин шостої та сьомої статті 118 Земельного кодексу України та неповнолітня особа має право на набуття у власність земельної ділянки та видачу правовстановлюючих документів на неї, проте вчинення всіх необхідних дій остання може здійснювати виключно за наявності нотаріально посвідченої згоди батьків (усиновлювачів) або піклувальника та отримання дозволу органу опіки та піклування.

Вважаючи, що відповідач, не прийнявши рішення за результатами розгляду заяви про видачу дозволу, допустив протиправну бездіяльність щодо невидачі дозволу на розроблення проекту землеустрою, ОСОБА_1 28 листопада 2019 року звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Відповідно до частин першої, другої та пункту "в" частини третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказаною нормою передбачено, що уповноважений орган надати дозвіл або надає мотивовану відмову у наданні дозволу у місячний строк.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акта.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29 вересня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за № 1391/29521 (далі - Положення № 333).

Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру, а пунктом 10 цього Положення - що начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Також згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої наказом Держгеокадастру № 600 від 15 жовтня 2015 року, накази видаються як рішення організаційно - розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.

Отже, рішення з будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру оформлюються відповідними наказами, про що також неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях, зокрема у постанові від 29 січня 2019 року у справі №824/332/17-а.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області розглянуто заяву ОСОБА_1 (вх. №С-18419/0/25-19 від 20 листопада 2019 року), подану в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , та 20 грудня 2019 року прийнято наказ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" №14198-СГ.

Таким чином, у місячний строк, встановлений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, відповідачем вчинено дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 (вх. №С-18419/0/25-19 від 20 листопада 2019 року), та прийняття відповідного рішення у формі наказу "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" №14198-СГ від 20 грудня 2019 року.

З огляду на те, що довід ОСОБА_1 щодо неприйняття відповідачем рішення за результатами розгляду заяви (вх. №С-18419/0/25-19 від 20 листопада 2019 року) не знайшов документального підтвердження у справі, суд доходить висновку, що відповідачем не допущено бездіяльності щодо неприйняття рішення за заявою про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Чутівської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, а відповідно до частини другої статті 73 цього Кодексу предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи, що правомірність прийнятого відповідачем наказу "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" №14198-СГ від 20 грудня 2019 року не є предметом розгляду у цій справі, а підстави прийняття цього наказу не належать до предмету доказування, суд не вправі давати правову оцінку такому наказу.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 39767930) про визнання протиправною бездіяльності.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк