Справа № 377/857/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2020 року

Київ

справа №377/857/16-а

адміністративне провадження №К/9901/21024/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів - Мороз Л.Л., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2016 року (суддя Теремецька Н.Ф.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року (колегія суддів: Пилипенко О.Є., Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Укренергобуд» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Укренергобуд», про визнання неправомірною відмови у зарахуванні стажу для призначення пільгової пенсії та зобов`язання вчинити дії по призначенню і нарахуванню пенсії з врахуванням пільгового стажу.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову у зарахуванні отриманої ОСОБА_1 заробітної плати за період роботи з 3 жовтня 2000 року по 30 квітня 2004 року в Колективному будівельно-монтажному підприємстві «Укренергобуд» згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, номер облікової карти на ОСОБА_1 , для обчислення пенсії.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області зарахувати отриману ОСОБА_1 заробітну плату за період роботи з 3 жовтня 2000 року по 30 квітня 2004 року в Колективному будівельно-монтажному підприємстві «Укренергобуд» згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, номер облікової карти на ОСОБА_1 , для обчислення пенсії, провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 заборгованості по пенсії з моменту настання права на її отримання. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що згідно п.п.5 п.1.3 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року N 7-6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за N 1000/9599, у разі виявлення недостовірних відомостей, які подані та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу Пенсійного фонду необхідні коригуючі або скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних звітів про застраховану особу. Вказують, що зміни до персоніфікованого обліку, зокрема, стосовно заробітної плати вносяться лише на підставі даних, поданих страхувальник, відтак, судовими рішеннями зобов`язано відповідача вчинити дії, які не входять до повноважень відповідача.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку з відсутністю клопотань про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі Київської області з 30 липня 2014 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до наказу № 123 к від 13 жовтня 2000 року, позивач був прийнятий на роботу до Колективного будівельно-монтажного підприємства «Укренергобуд» на посаду водія 2-го класу дільниці механізації та земельних робіт (Чорнобильська дільниця підсобних виробництв) з 3 жовтня 2000 року.

Згідно наказу № 48 к від 26 квітня 2004 року, ОСОБА_1 звільнено з 30 квітня 2004 року за угодою сторін на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

З розрахунку стажу убачається, що період роботи позивача з 3 жовтня 2000 року по 30 квітня 2004 року у колективному будівельно-монтажному підприємстві «Укренергобуд» зараховано до пільгового стажу роботи на посадах та за професією, що передбачені Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим у встановленому порядку Кабінетом Міністрів України, в полуторному розмірі.

В той же час, позивачеві не було зараховано отриману ним заробітну плату для обчислення пенсії за період роботи з 3 жовтня 2000 року по 30 квітня 2004 року в колективному будівельно-монтажному підприємстві «Укренергобуд» згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , номер облікової карти НОМЕР_1 , що підтверджено розрахунком заробітної плати для обчислення пенсії, сформованим УПФУ в м. Славутичі Київської області. Підставою відмови у зарахуванні такої заробітної плати стало те, що за даними персоніфікованого обліку анкетні дані позивача та ідентифікаційний номер не співпадають з його анкетними даними у паспорті громадянина України та поданим ним ідентифікаційним номером.

Згідно довідки відділення у м. Славутичі Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 змінено реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 на реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

13 жовтня 2016 року після отримання позивачем з відділення у м. Славутичі Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області довідки від 16 травня 2016 року про зміну його реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків він подав її до УПФУ у м. Славутичі Київської області разом з заявою, в якій просив з врахуванням наявної у довідці інформації провести перерахунок пенсії з моменту її призначення з врахуванням розміру отриманих ним доходів та утримання з них обов`язкових платежів і зборів за період його роботи у КМП «Укренергобуд» з 3 жовтня 2000 року по 30 квітня 2004 року.

Листом з УПФУ у м. Славутичі Київської області за вих. № 101/П-03 від 25 жовтня 2016 року позивача повідомлено, що надана ним довідка з фіскальної служби лише підтверджує факт зміни реєстраційного номера облікової картки платника податків, але все одно йому необхідно звернутися до КБМП «Укренергобуд» для коригування даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу. На обґрунтування прийняття такого рішення УПФУ у м. Славутичі Київської області послалося на те, що згідно даних відділу персоніфікованого обліку, прізвище застрахованої особи ОСОБА_1 не відповідає даним його паспорта, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

З метою усунення зазначених помилок позивач звернувся до ПрАТ «Будівельна компанія «УКРЕНЕРГОБУД», яка є правонаступником КБМП «Укренергобуд», де йому видали копії наказів про прийом і звільнення його з роботи у КБМП «Укренергобуд» та індивідуальні відомості по персоніфікації про застраховану особу за 2000 та 2001 роки, що подавалися підприємством до відповідного територіального підрозділу Пенсійного Фонду України.

Відповідно до довідки ПрАТ «Будівельна компанія «УКРЕНЕРГОБУД» № 01/451 від 09 листопада 2016 року, ОСОБА_1 працював у колективному будівельно-монтажному підприємстві «Укренергобуд» з 03 жовтня 2000 року по 30 квітня 2004 року на посаді водія 2 кл. дільниці механізації та земельних робіт. Проведення перевірки нарахування заробітної плати по ОСОБА_1 співробітниками Пенсійного фонду неможливе тому, що особові рахунки по заробітний платі відсутні.

Як зазначено в індивідуальних відомостях про застраховану особу за 2000-2001 роки, копії яких надані ПрАТ «БК «Укрнергобуд», прізвище позивача зазначено « ОСОБА_1 », реєстраційний номер облікової картки платників податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків зазначено - НОМЕР_1 .

10 листопада 2016 року позивачем повторно була подана заява до начальника УПФУ в м.Славутичі Київської області про вирішення питання щодо врахування отриманої ним заробітної плати за період роботи з 03 жовтня 2000 року по 30 квітень 2004 року у КБМП «Укренергобуд» при обчисленні пенсії, до якої були додані додатково отримані ним у ПрАТ «БК «УКРЕНЕРГОБУД» документи: довідка № 01/452 від 09 листопада 2016 року про правонаступництво ПрАТ «БК «УКРЕНЕРГОБУД», довідка № 01/451 від 09 листопада 2016 року про періоди його роботи на підприємстві, копію наказу по КБМП «Укренергобуд» №48-п. від 23 квітня 2004 року про звільнення позивача з роботи; копію наказу по КБМП «Укренергобуд» № 123-к від 13 жовтня 2000 року про прийняття на роботу; копію індивідуальних відомостей про заробітну плату за 2000-2001 роки.

З листа УПФУ в м.Славутичі Київської області від 21 листопада 2016 року № 110/П-03 вбачається, що позивачу відмовлено у зарахуванні заробітної плати за період його роботи з 03 жовтня 2000 року по 30 квітень 2004 року в КБМП «Укренергобуд» для обчислення пенсії та повідомлено, що для зарахування заробітної плати за період роботи з 03 жовтня 2000 року по 30 квітень 2004 року в КБМП «Укренергобуд» йому необхідно звернутися повторно до КБМП «Укренергобуд» для коригування даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу, оскільки заробітна плата може бути зарахована лише на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що через допущені помилки роботодавця позивачу не зараховано заробітну плату, внаслідок чого і зменшується розмір пенсії. Оскільки роботодавець не може виправити допущені помилки, для належного захисту порушеного права позивача зобов`язано пенсійний орган виправити дані персоніфікованого обліку.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом положень ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Згідно ч.1 ст. 40 вказаного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Судами встановлено, що в період з 03 жовтня 2000 року по 30 квітня 2004 року позивач перебував в трудових відносинах зі своїм роботодавцем та страхувальником Колективним будівельно-монтажним підприємством «Укренергобуд», третьою особою у справі.

За вказаний період КБМП «Укренергобуд» складено та подано до УПФУ в Печерському районі м. Києва індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , номер облікової картки НОМЕР_1 .

Згідно копії паспорту позивача, його прізвище « ОСОБА_1 », відповідно до картки фізичної особи платника податків, копія якої долучена до матеріалів справи, його ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Як вищевстановлено відповідно до довідки відділення у м.Славутичі Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 змінено реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 на реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Таким чином, при поданні індивідуальних відомостей про застраховану особу КБМП «Укренергобуд», третьою особою у справі, було допущено помилку у написанні прізвища позивача замість « ОСОБА_1 », зазначено прізвище « ОСОБА_1 », та зазначено ідентифікаційний номер, який в подальшому був змінений.

Згідно п.п.5 п.1.3 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року N 7-6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за N 1000/9599, у разі виявлення недостовірних відомостей, які подані та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу Пенсійного фонду необхідні коригуючі або скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних звітів про застраховану особу.

На підставі поданого документа з позначкою «коригуюча» у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості, що подані страхувальником у документі з позначкою «коригуюча».

На підставі поданого документа з позначкою «скасовуючи» недостовірні відомості облікової картки вилучаються із переліку актуальних для використання, але залишаються у електронному архіві для збереження історії звітування.

Коригування або скасовування відомостей облікової картки застрахованої особи здійснюється за будь-які роки функціонування системи персоніфікованого обліку тільки на підставі наданих у встановленому порядку документів страхувальника.

Отже, вказаним Порядком покладено обов`язок на страхувальника подати до органу Пенсійного фонду України скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних даних про застраховану особу та коригуючі документи із зазначеними правильними відомостями на застраховану особу.

Проте, відповідно до довідки ПрАТ «Будівельна компанія «УКРЕНЕРГОБУД» № 01/451 від 09 листопада 2016 року, проведення перевірки нарахування заробітної плати по ОСОБА_1 співробітниками Пенсійного фонду неможливе тому, що особові рахунки по заробітний платі відсутні.

Крім того рішенням Славутицького міського суду Київської області від 17 травня 2016 року у справі № 377/163/16-ц, яке набрало законної сили, зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Укренергобуд» подати відносно ОСОБА_1 скориговані дані до системи персоніфікованого обліку до Пенсійного фонду України за період його роботи з 2000 по 2004 рік.

Вказане судові рішення не виконане через відсутність у ПрАТ «БК «УКРЕНЕРГОБУД», яке є правонаступником КБМП «Укренергобуд», особових рахунків по заробітній платі свідчить про неможливість проведення перевірки нарахування заробітної плати по ОСОБА_1 і неможливість подати до органу Пенсійного фонду України скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних даних про застраховану особу ОСОБА_1 та коригуючі документи із зазначеними правильними відомостями на застраховану особу.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що сумнівів не виникає, що зазначені в Індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 , номер облікової карти НОМЕР_1 є відомостями ОСОБА_1 з правильним номер особової картки НОМЕР_2 .

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Крім того, в рішенні у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

Зважаючи на необхідність захисту порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необхідність зобов`язання відповідача здійснити зарахування заробітної плати позивача за період його роботи з 03 жовтня 2000 року по 30 квітня 2004 року у Колективному будівельно-монтажному підприємстві «Укренергобуд» для обчислення пенсії.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук