Справа № 480/591/20
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

480/591/20

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 лютого 2020 р. Справа № 480/591/20

Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Савицька Н.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, і просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 19.12.2019 ВП №58052650 про накладення на ГУ ПФУ в Сумській області штрафу у розмірі 5100 грн.

Ухвалою суду від 30.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та залишено вказану позовну заяву без руху у зв'язку з невідповідністю вимог ст. 160, 161 КАС України. Позивачу запропоновано у 5-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме: вказати в ній відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, надати засвідчені належним чином додатки до позовної заяви, а також подати до суду докази сплати судового збору в розмірі 2102 грн.

11.02.2020 через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване відсутністю коштів на рахунку ГУ ПФУ в Сумській області для даних цілей.

Перевіривши доводи клопотання про відстрочення сплати судового збору, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст.8 Закону України “Про судовий збір” відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону України “Про судовий збір” визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подання позовної заяви до суду. Обмежене фінансування суб'єкта владних повноважень не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Як зазначено в Постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2016 року з посиланням на Постанову пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (вказана позиція підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 25 вересня 2015 року).

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Тоді як, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ “Креуз проти Польщі”, “право на суд” не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Так, особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Разом із тим, з урахуванням норм КАС України, Закону України "Про судовий збір", звільнення або відстрочення сплати судового збору є винятковим заходом та не може бути застосовано в даному випадку до суб'єкта владних повноважень з мотивів відсутності бюджетного фінансування.

Враховуючи викладене, обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є такими, що не залежать від волі особи, та дають право на звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням викладених вище обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд зазначає, що станом на 12.02.2020 позивачем, у встановлений судом строк, вимоги суду про усунення недоліків не були виконані.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений строк.

За вказаних обставин, суд вважає, що дана позовна заява підлягає поверненню позивачу.

У відповідності до положень ч.5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Разом з тим, ч. 8 ст. 169 КАС України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз’яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п’ятнадцяти днів з дня її постановлення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Суддя Н.В. Савицька