Справа № 160/12640/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
16.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не включення ОСОБА_1 періоди роботи оператором поста управління стану гарячої прокатки з 04.04.1999 р. по 31.01.2000 р., 01.02.2005 р. по 29.01.2006 р., 02.12.2010 р. по 29.07.2012 р., 30.07.2017 р. по 30.07.2017 р. до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи оператором поста управління стану гарячої прокатки з 04.04.1999 р. по 31.01.2000 р., 01.02.2005 р. по 29.01.2006 р., 02.12.2010 р. по 29.07.2012 р., 30.07.2017 р. по 30.07.2017 р. до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та здійснити перерахунок суми призначеної пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 12.06.2019 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Під час розгляду поданих документів для обчислення складових нарахованої пенсії відповідачем протиправно не зараховані періоди роботи до пільгового стажу з особливо шкідливими умовами праці за списком №1 з 04.04.1999 р. по 31.01.2000 р., 01.02.2005 р. по 29.01.2006 р., 02.12.2010 р. по 29.07.2012 р., 30.07.2017 р. по 30.07.2017 р. і не застосовано положення абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим були порушені його права. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою суду від 21.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін на 20.01.2020 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
21.01.2020 року через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти адміністративного позову, оскільки спірні періоди не були враховані у зв`язку із відсутністю підтвердження проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 12.06.2019 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
02.09.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з метою уточнення визначення страхового стажу при обчисленні пенсії.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 6539/Р-09 від 16.09.2019 року повідомлено, що до пільгового стажу зараховані періоди: з 01.08.1991 по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 по 31.05.1993 року, з 01.06.1993 по 23.02.1994 року, з 11.03.1994 по 03.04.1999 року, з 01.02.2000 по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 по 31.01.2005 року, з 30.01.2006 по 01.12.2010 року, з 30.07.2012 по 02.08.2016 року, з 03.08.2016 по 29.07.2017 року, з 31.07.2017 про 31.05.2019 року. Періоди з 04.04.1999 р. по 31.01.2000 р., 01.02.2005 р. по 29.01.2006 р., 02.12.2010 р. по 29.07.2012 р., 30.07.2017 р. по 30.07.2017 року, вказані в пільговій довідці, зараховано лише до загального страхового стажу, оскільки наявні перерви в проведенні атестації робочих місць.
Таким чином, спірним в даному випадку є неврахування відповідачем періодів з 04.04.1999 р. по 31.01.2000 р., 01.02.2005 р. по 29.01.2006 р., 02.12.2010 р. по 29.07.2012 р., 30.07.2017 р. по 30.07.2017 року до пільгового стажу позивача у зв`язку із відсутністю підтвердження проведення атестації робочих місць по цим періодам.
Щодо інших періодів спірних питань не виникало.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII(далі Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону № 1788-XIIвизначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (стаття 7 Закону № 1788-XII).
Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XIIна пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
- чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Відповідно до підпункту другому пункту 2загальнообовязкове(далі Закон № 1058-IV) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За приписами статті 100 Закону № 1788-ХІІособам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Згідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту першого «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993(далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 18-1 Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Згідно записів у трудовий книжці та довідках про підтвердження роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці від 12.06.2019 року №16.4/257 та №16.4/258 вказано, що у період з 01.08.1991 по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 по 31.05.1993 року позивач працював машиністом крану металургійного виробництва на гарячих ділянках робіт. З 01.06.1993 по 10.03.1994 року, з 11.03.1994 по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 по 30.04.2006 року, з 01.05.2006 по 02.08.2016 року, з 03.08.2016 по теперішній час (31.05.2019 року) працює оператором постів керування станами гарячої прокатки. Ці професії передбачені списком №1, розділом ІІІ «ЧОРНА МЕТАЛУРГІЯ» підрозділом 3 «Прокатне, колесопрокатне, бандажопрокатне, вилопрокатне, бляхокатальне, лудильне, оцинкувальне та освинцювальне виробництва. Виробництво рейкових скріплень, вирубування та зачищення гарячого металу. Термічне оброблення.
Виробництво каліброваного металу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442(далі Порядок № 442), пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Атестація робочих місць за умовами (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Частиною 2 пункту четвертого цього Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці від 1 вересня 1992 року № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Таким чином, законодавцем покладений обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або несвоєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У 1993 - 1994 роках проведена атестація робочих місць за умовами праці. Висновки атестації затверджені наказом генерального директора №254 від 25.08.1994 р., погоджені з Головним державним експертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 19.01.1999 року.
Згідно довідки про підтвердження роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці від 12.06.2019 р. за №16.4/257 термін дії щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці продовжувався, а саме: відповідно до листа №003/07-1-92 від 23.04.2003 р. відносно наказу №254 від 25.08.1994 року.
У 1999 - 2000 роках проведена атестація робочих місць за умовами праці. Висновки атестації затверджені наказом генерального директора №48 від 01.02.2000 р., погоджені з Головним державним експертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 11.02.2000 року.
Згідно довідки про підтвердження роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці від 12.06.2019 р. за №16.4/258 термін дії щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці продовжувався, а саме: відповідно до листа №003/07-1-17 від 18.01.2006 р. відносно наказу №48 від 01.02.2000 року.
У 2005 - 2006 роках проведена атестація робочих місць за умовами праці. Висновки атестації затверджені наказом генерального директора №31 від 30.01.2006 р., погоджені з Головним державним експертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 31.01.2006 року.
Згідно довідки про підтвердження роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці від 12.06.2019 р. за №16.4/258 термін дії щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці продовжувався, а саме: відповідно до листа №5085 від 27.07.2012 р. відносно наказу №31 від 30.01.2006 року.
У 2011 - 2012 роках проведена атестація робочих місць за умовами праці. Висновки атестації затверджені наказом генерального директора №661 від 30.07.2012 р., погоджені з Головним державним експертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 31.07.2012 року.
У 2017 році проведена атестація робочих місць за умовами праці. Висновки атестації затверджені наказом генерального директора №625 від 31.07.2017 р., погоджені з Головним державним експертом Дніпропетровської області за умовами праці ОСОБА_2 31.07.2017 року.
Таким чином, атестація робочих місць щодо спірних періодів, з урахуванням проводження строку, була проведена.
Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383(далі Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Суд зазначає, що, за приписами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. Надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Враховуючи, що до проведення чергової атестації позивач працював на посаді, пільговий характер роботи на якій в подальшому підтвердився проведеною атестацією, та продовжив обіймати цю посаду після проведення атестації, суд приходить до висновку, що спірний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу та врахуванню для визначення розміру пенсії, оскільки, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року в справі № 21-307а14.
На підставі ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
На виконання вимог цієї норми постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1). Відповідно до п.1.1. Порядку заява про призначення (перерахунок) пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Згідно п. 1.7 Порядку днем звернення за призначенням (перерахунком) пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки обов`язок проведення атестації покладається на керівника підприємства, а умови праці позивача залишалися незмінними значний проміжок часу, не проведення чергової атестації робочого місця за умовами праці в період з 04.04.1999 р. по 31.01.2000 р., 01.02.2005 р. по 29.01.2006 р., 02.12.2010 р. по 29.07.2012 р., 30.07.2017 р. по 30.07.2017 р., при наявності попередньої та наступної атестацій робочого місця і незмінності умов праці, не можуть обмежувати гарантії працівника на зарахування пільгового стажу його роботи і отримання пенсії на пільгових умовах.
Крім того, не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1. Рішення Конституційного Суду України (Справа N1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п. п. 1, 3 ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином, висновок відповідача щодо не можливості зарахувати стаж роботи в період з з 04.04.1999 р. по 31.01.2000 р., 01.02.2005 р. по 29.01.2006 р., 02.12.2010 р. по 29.07.2012 р., 30.07.2017 р. по 30.07.2017 р. та не застосування положення абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є помилковим.
З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не включення ОСОБА_1 періоди роботи оператором поста управління стану гарячої прокатки з 04.04.1999 р. по 31.01.2000 р., 01.02.2005 р. по 29.01.2006 р., 02.12.2010 р. по 29.07.2012 р., 30.07.2017 р. по 30.07.2017 р. до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи оператором поста управління стану гарячої прокатки з 04.04.1999 р. по 31.01.2000 р., 01.02.2005 р. по 29.01.2006 р., 02.12.2010 р. по 29.07.2012 р., 30.07.2017 р. по 30.07.2017 р. до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та здійснити перерахунок суми призначеної пенсії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 14.02.2020 року.

Суддя О.С. Луніна