Справа № 1.380.2019.003062
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003062
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Роліної Г.Г., представника третьої особи Цимбора Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі Головного управління ПФУ у Львівській області у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

20.06.2019 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач). Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Львівського ОВК щодо видачі Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області довідки для перерахунку з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 із зазначенням в ній заниженого тарифного розряду;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти для перерахунку пенсії ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за формою, передбаченою Додатком №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 на підставі статей 43, 8, 10 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, із визначенням в ній посадового окладу в сумі 9303,36 грн. та направити її Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення з 01.01.2018 перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії із врахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Львівський обласний військовий комісаріат при формуванні довідки № ХВ51569 від 11.03.2018 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку його пенсії, допустив помилку, що призвела до заниження розміру посадового окладу за відповідною/аналогічною посадою (застосовано тарифний розряд « 30» замість « 54»; том 1, а.с.8). Позивач покликається на норми Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 та наполягає, що посада, яку він займав до звільнення («начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління») співвідноситься з посадою начальника самостійного управління (том 1, а.с.9); водночас покликається на Додаток 3 до наказу МОУ №90 від 01.03.2018 як підставу для визначення йому посадового окладу на підставі тарифного розряду, передбаченого для начальника самостійного (територіального) управління (том 1, а.с.10). За обрахунками ОСОБА_1 , відповідач повинен вказати в новій довідці посадовий оклад 9303,36 грн., який формується шляхом множення тарифного коефіцієнту « 5,28», що відповідає тарифному розряду « 54», на прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 (1762*5,28); ці обрахунки базуються на тому, що посада, яку обіймав ОСОБА_1 до звільнення з військової служби, згідно схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил відповідає тарифному розряду « 54» (начальник регіонального (територіального) управління військової ланки, територіального органу, начальника самостійного управління апарату міністерства, служби, а.с.10).

Відповідач позов не визнає, просить в задоволенні позовних вимог відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позов (том 1, а.с.194-197) та додаткових поясненнях (том 2, а.с.201). Пояснює, що полковника ОСОБА_1 наказом №753 від 30.11.1998 звільнено з військової служби з посади начальника 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України. Наполягає, що ОСОБА_1 помилково вважає, що посада, з якої його було звільнено, є посадою начальника територіального управління в розумінні Додатку 3 до наказу МОУ №90 від 01.03.2018. Представник відповідача стверджує, що в контексті спірних правовідносин посаду «начальник територіального управління» займав начальник Львівського територіального інженерно-будівельного управління, - тобто територіального управління, до складу якого входило очолюване ОСОБА_1 « 66 управління начальника робіт». Оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби з посади начальника « 66 управління начальника робіт», що входило в структуру та підпорядковувалося територіальному інженерно-будівельному управлінню, то підстав для встановлення йому тарифного розряду « 54» немає. Посада, з якої було звільнено позивача, не передбачена основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у Додатках 1 - 22 до наказу МОУ №90 від 01.03.2018, тому при визначенні тарифного розряду ОСОБА_1 відповідач керувався Додатком 24, яким визначено схеми співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України та осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України. Тарифний розряд « 30» правильно визначений ОСОБА_1 на підставі пункту 31 Додатку 24 до наказу МОУ №90 від 01.03.2018. З огляду на ці аргументи відповідач вважає доводи ОСОБА_1 помилковими та такими, що не заслуговують на увагу.

Третя особа на стороні відповідача, Головне управління ПФУ у Львівській області, надала суду пояснення (а.с.244-248), просить в задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав виступи учасників справи, дослідив письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 проходив військову службу з 27.01.1967 по 02.03.1999 (том 1, а.с. 109, 111, 115, 149-155). З військової служби звільнений з посади начальника 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України (наказ №753 від 30.11.1998; том 1, а.с.118).

Надані позивачем копії архівних довідок та наказів міністерства свідчать про те, що очолюване ним 66 управління начальника робіт (скорочене найменування 66 УНР) мало дублюючу назву військова частина НОМЕР_1 (а до перейменування - В/ч НОМЕР_2 ) (том 1, а.с.109, 114-117, 135-136); в процесі організаційних заходів у будівельному комплексі Збройних сил України (том 1, а.с.120-121, 137-140) ця військова частина була розформована, а її майно передано новоутвореному державному підприємству «Західвійськбуд».

На підставі даних грошового атестату серії ЗС №265225 про грошове забезпечення полковника ОСОБА_1 за посадою командира військової частини НОМЕР_1 станом на 02.03.1999 (том 1, а.с.123) позивачу з 03.03.1999 призначена пенсія за вислугу років (том 1, а.с.124).

11.03.2018 Львівський обласний військовий комісаріат видав довідку №ХВ51569 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України (том 1, а.с.180). Ця довідка на ім`я ОСОБА_1 видана про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за нормами, чинними на 01.03.2018, за посадою начальника управління начальника робіт територіального інженерно-будівельного управління становить: - посадовий оклад 5920 грн.; оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн.; - надбавка за вислугу років (50%) 3700 грн., усього 11100 грн.

ОСОБА_1 вважає, що Львівський ОВК допустив помилку при визначенні його посадового окладу, що має наслідком його суттєве заниження; звертався з цього приводу більше десяти разів до Львівського ОВК щодо необхідності видачі нової довідки про суму грошового забезпечення для перерахунку його пенсії, в якій розмір посадового окладу слід обчислити виходячи з тарифного коефіцієнту, що відповідає тарифному розряду « 54» (за посадою «начальник територіального управління»). Львівський обласний військовий комісаріат неодноразово надсилав заявнику відповіді на його звернення, суть яких зводилася до того, що наявність в назві посади ОСОБА_1 на момент звільнення слів «начальник 66 управління начальника робіт…» автоматично не прирівнює цю посаду до посади начальника самостійного управління в структурі апарату Міністерства оборони України чи до посади начальника територіального управління, оскільки має значення ще і рівень військової ланки в структурі Міністерства (напр., том 1, а.с.58). Листування сторін з приводу розміру окладу ОСОБА_1 триває з травня 2018 року (том 1, а.с. 12-155) і не призвело до врегулювання цього спору.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за ним визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України видав Постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), якою (серед іншого):

- затвердив тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 (далі Додаток 1 до Постанови №704);

- затвердив схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту згідно з додатком 2 (далі Додаток 2 до Постанови №704);

- установив, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 (частина 4 Постанови №704).

28.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою до Постанови №704 були внесені зміни. Серед іншого, частина 4 Постанови № 704 викладена в новій редакції такого змісту:

«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Міністерство оборони України на виконання Постанови № 704 з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України видало наказ 01.03.2018 №90 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 березня 2018 р. за № 315/31767) «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» (далі - Наказ №90), відповідно до якого встановлено:

- тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1 - 22 до цього наказу;

- співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України та осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 23, 24 до цього наказу.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

- перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. На підставі такого рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям (пункт 1);

- пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки). Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (пункт 2);

- на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком (пункт 3);

- під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням (пункт 5);

- відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена (пункт 6).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» 6 грудня 1991 року № 1932-XII визначено, що органи військового управління це:

- Міністерство оборони України;

- інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України;

- Генеральний штаб Збройних Сил України;

- інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади;

- військові комісаріати, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Міністерство оборони України наказом від 20.05.2016 №270 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.05.2016 за № 785/28915) затвердило переліки органів військового управління (в яких передбачено посади державної служби) залежно від території, на яку поширюється юрисдикція:

І) перелік органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на всю територію України (1. Генеральний штаб Збройних Сил України; Головне управління розвідки Міністерства оборони України; 3. Командування Сухопутних військ Збройних Сил України; 4. Командування Повітряних Сил Збройних Сил України; 5. Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України; 6. Військово-музичне управління Збройних Сил України; 7. Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України; 8. Головне управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України; 9. Головне управління майна та ресурсів; 10. Головне управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України; 11. Головне управління оперативного забезпечення Збройних Сил України; 12. Кадровий центр Збройних Сил України; 13. Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України; 14. Озброєння Збройних Сил України; 15. Тил Збройних Сил України; 16. Управління верифікації Генерального штабу Збройних Сил України; 17. Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України; 18. Управління інформаційних технологій; 19. Управління по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування; 20. Управління регулювання діяльності державної авіації України; 21. Центр забезпечення миротворчої діяльності та реалізації міжнародних договорів Збройних Сил України; 22. Командування Високомобільних десантних військ Збройних Сил України; 23. Головне управління логістики Збройних Сил України; 24. Головне військово - медичне управління; 25. Головне управління з організації виробництва боєприпасів та будівництва споруд спеціального призначення);

ІІ) перелік органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя (1. Управління оперативних командувань; 2. Управління повітряних командувань; 3. Територіальні квартирно-експлуатаційні управління; 4. Військовий комісаріат Автономної Республіки Крим; 5. Обласні військові комісаріати; 6. Київський міський військовий комісаріат; 7. Севастопольський міський військовий комісаріат);

ІІІ) перелік органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення (1. Міські військові комісаріати; 2. Об`єднані міські військові комісаріати; 3. Районні військові комісаріати; 4. Об`єднані районні військові комісаріати).

З метою прийняття законного та обґрунтованого рішення суд перш за все повинен правильно визначити предмет доказування у цій справі. З цього приводу суд зауважує таке:

ОСОБА_1 звільнений з військової служби з 02.03.1999 та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ. У зв`язку із набранням 01.03.2018 чинності Постановою №704 виникли визначені згаданим законом підстави для перерахунку пенсії позивача. Механізм проведення такого перерахунку в березні 2018 року визначав Порядок № 45 (зі змінами, внесеними Постановою №103).

Львівський ОВК на виконання передбачених частиною 3 Порядку № 45 функцій в березні 2018 року виготовив довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії. Спір між сторонами виник щодо правомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_3 при виготовленні згаданої довідки, а саме щодо визначення розміру посадового окладу за відповідною або аналогічною посадою (частини 5, 6 Порядку №45).

Суд враховує, що нормативні положення Порядку №45 щодо «відповідної або аналогічної посади» стосуються тієї посади колишнього військовослужбовця (для перерахунку пенсії за вислугу років якого формується довідка про грошове забезпечення), з котрої він був звільнений з військової служби.

Тому суд повинен перевірити правильність визначення Львівським ОВК посадового окладу за посадою, що є «відповідною або аналогічною» до займаної ОСОБА_1 на момент звільнення з військової служби, - «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України».

З огляду на це численні історичні та архівні довідки, а також виготовлені позивачем схеми щодо утворення, функціонування та ієрархічного підпорядкування очолюваної ним військової частини (скорочене найменування « 66 УНР», що починаючи з 1960х років 20 століття перебувала в складі Радянської армії, а після проголошення незалежності України в 1991 році в складі Збройних сил України аж до 1998 року), збудовані нею об`єкти інфраструктури, статус генеральної підрядної організації тощо безпосередньо не стосуються предмету доказування у цій справі.

Суд вважає, що в предмет доказування у цій справі лише відомості про організаційний рівень згаданого підрозділу (« 66 УНР» або « 66 управління начальника робіт», воно ж військова частини НОМЕР_1 ) в ієрархії органів військового управління станом на момент прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби (прийняте в листопаді 1998 року, реалізоване шляхом прийняття наказу по особовому складу в березні 1999 року).

Оцінюючи доводи учасників справи з цього питання суд керується такими міркуваннями:

численні та різноманітні доводи позивача узагальнено в «Схемі №2 визначення тарифного розряду відповідно до назви посади «начальник управління» по відношенню до назви військової організації « 66 управління начальника робіт» згідно Постанови Кабінету Міністрів України №704 Додаток 2 та Наказу Міністра оборони України №90 від 01 березня 2018 року Додаток 3» (том 2, а.с.215), відповідно до якої ОСОБА_1 :

- повідомив суд, що в сферу управління Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України входило 16 самостійних генеральних підрядних та субпідрядних військово-будівельних організацій і підприємств, серед них очолюване позивачем 66 управління начальника робіт (66 УНР, в/ч НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_1 ), котре займалося виконанням будівельно-монтажних робіт на території м. Львова та Львівської області;

- прирівнює займану ним в 1998 році посаду «начальник 66 управління начальника робіт» до посади «начальник територіального управління» з тарифним розрядом « 54» в розумінні Додатку 3 до Наказу №90 та Додатку 2 до Постанови № 704.

Суд вважає таке прирівнювання, здійснене ОСОБА_1 , очевидно помилковим:

1) аналіз повної назви посади позивача, а також надані ним письмові докази та схема дозволяють дійти чіткого розуміння місця/рівня очолюваної ним військової частини в ієрархії органів військового управління станом на дату звільнення ОСОБА_1 з військової служби:

- НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_1 ) було військово-будівельною підрядною організацією (а не органом військового управління), яка здійснювала будівельно-монтажні роботи на території міста Львова та області, організаційно входила в сферу управління Львівського територіального інженерно-будівельного управління;

- Львівське територіальне інженерно-будівельне управління було територіальним органом військового управління, призначеним для виконання функцій з управління військовими частинами, установами та організаціями на певній території;

- Головне управління військового будівництва Міністерства оборони України було органом військового управління в сфері військового будівництва, юрисдикція якого поширювалася на всю територію України.

Отже, очолювана ОСОБА_1 . військова частина НОМЕР_1 була військово-будівельною підрядною організацією, підпорядкованою територіальному органу військового управління Львівському територіальному інженерно-будівельному управлінню.

2) відповідно до Додатку 2 до Постанови № 704 та Додатків 1, 2 до наказу №90 посада «начальник самостійного управління» з тарифним розрядом « 54» передбачена лише в структурі апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України; ця посада не передбачена для територіальних органів (підрозділів)/військових ланок чи організаційно нижчих структур Збройних Сил України (Додатки 3-22 до наказу № 90).

ОСОБА_1 не проходив військову службу в апараті МОУ чи Генеральному штабі Збройних Сил України, тому його твердження про статус 66 УНР як «самостійного управління» в цьому контексті є очевидно надуманими;

3) відповідно до Додатку 2 до Постанови № 704 для територіальних органів (підрозділів)/військових ланок передбачена посада «начальник регіонального (територіального) управління» з тарифним розрядом 54.

В розумінні «Переліку органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя», затвердженого наказом МОУ № 270 від 20.05.2016 такими органами є: - Управління оперативних командувань; - Управління повітряних командувань; - Територіальні квартирно-експлуатаційні управління; - Обласні військові комісаріати та військові комісаріати АРК, міст Києва та Севастополя.

З огляду на наведену ієрархію органів військового управління посада «начальник регіонального (територіального) управління» в контексті частини 5, 6 Порядку №45 та спірних правовідносин є «відповідною або аналогічною» до посади начальника Львівського територіального інженерно-будівельного управління, яке і було регіональним (територіальним) управлінням, до сфери управління якого входила очолювана ОСОБА_1 військово-будівельна підрядна організація « 66 УНР».

Водночас суд вважає, що посада «начальник 66 управління начальника робіт […]» не є ані відповідною, ані аналогічною посаді «начальник регіонального (територіального) управління» в контексті організаційного рівня таких підрозділів у структурі органів військового управління Збройних Сил України.

Суд вважає, що до цього спору фактично призвело термінологічне непорозуміння, зумовлене радянською традицією називати будівельні підрядні організації «управліннями», «будівельними управліннями» тощо. Утворене ще в 1960х роках 20 століття « 66 УНР» (на момент утворення в 1957 «Строительный участок № 136»; том 1, а.с.133) займалося саме виконанням будівельних робіт; позивач це неодноразово роз`яснював та надавав документи щодо діяльності 66 УНР в складі Збройних Сил України, що полягала в будівництві житлових та нежитлових об`єктів для потреб армії.

Водночас суд наголошує, що необхідною функціональною ознакою регіонального (територіального) управління Збройних Сил України (як-от управління оперативних командувань, повітряних командувань, КЕУ, обласні військові комісаріати) є здійснення функцій військового управління в межах компетенції на певній території. Саме ця функція відрізняє органи військового управління територіального рівня від військ/з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (якими вони управляють).

Підсумовуючи викладені вище міркування суд дійшов однозначного висновку про те, що посада «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України» не є відповідною/аналогічною до посади «начальник регіонального (територіального) управління» в контексті застосування частин 5, 6 Порядку №45, а тому підстав для застосування при обчисленні розміру посадового окладу ОСОБА_1 тарифного розряду « 54» немає.

Суд враховує, що очолювана позивачем військова частина НОМЕР_1 була розформована, а чинні нормативні акти (переліки типових посад) не містять посади, яка за класифікаційними характеристиками прирівнюється до посади «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України».

Для таких ситуацій в Додатку 24 до Наказу № 90 передбачено Схему співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України. Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 при формуванні показників довідки для перерахунку пенсії позивача користувався згаданим Додатком 24 та розміром посадового окладу, з якого обчислено розмір пенсії ОСОБА_1 до 01.01.2018 (том 2, а.с.205), то суд не виявив арифметичних чи методологічних помилок при визначенні тарифного розряду « 30» та, відповідно, обчисленні розміру посадового окладу ОСОБА_1 тарифний коефіцієнт « 3,36», передбачений Додатком 1 до Постанови №704 для цього тарифного розряду.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівського ОВК, з огляду на його аргументи, є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України з огляду на висновок суду про відмову в задоволенні позову, понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються на нього.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.02.2020.

Суддя Москаль Р.М.