Справа № 127/2802/20
Суддя: Вохмінова О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2802/20
Провадження № 2-а/127/67/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2020

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Шеремети А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу № 127/2802/20 за позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

в с т а н о в и в:

04.02.2020 року УДМС України у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

Мотивований позов тим, що в ході проведення заходів, спрямованих на перевірку виконання рішень про примусове повернення в країну походження іноземців, Піщанським районним сектором УДМС України у Вінницькій області було виявлено, що громадянин Республіки Казахстан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав рішення про примусове повернення в країну громадянської належності Республіку Казахстан та продовжує проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 прибув в Україну 21.09.2015 року по паспорту громадянина Республіки Казахстан № 09543717, до свого батька за адресою: АДРЕСА_1 , де залишився проживати, з того часу територію України не залишав.

ОСОБА_1 відбував покарання у «Сокирянській виправній колонії № 67» з 01.08.2019 року по 11.10.2019 року.

Іноземець ОСОБА_1 проживає на території України без паспорта Громадянина Республіки Казахстан та без будь-яких інших документів, підтверджуючих його законне перебування на території України.

ОСОБА_1 пояснював, що паспорт громадянина Республіки Казахстан він втратив, дій для відновлення документа, який би давав йому право отримати документи на проживання в Україні, не вчиняв, за продовженням строку перебування на території України не звертався.

За порушення встановлених законом правил перебування на території України громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 203 ч. 1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 2 040 грн.

Штраф в сумі 2 040 грн. ОСОБА_1 не сплатив, у зв`язку з чим постанова була направлена на примусове виконання до Піщанського відділу ДВС.

З метою забезпечення дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, Пішанським РС УДМС України у Вінницькій області було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 у термін до 02.12.2019 року.

Із даним рішенням ОСОБА_3 ознайомлений, суть рішення, права йому роз`яснено, примірник рішення вручено під розпис.

З моменту ухвалення рішення від 02.11.2019 року про примусове повернення та до моменту звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_1 рішення про примусове повернення не виконав, не перетнув кордон України в напрямку «виїзд».

Відповідач не є біженцем і за отриманням статусу біженця не звертався.

Підстав, які б забороняли примусово видворити відповідача за межі України в Республіку Казахстан, немає.

Відповідно до ст. 288 КАС України, ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», УДМС України у Вінницькій області просило примусово видворити за межі України громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 .

04.02.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача Скляр О.В. просив позов задоволити, суду пояснив, що оскільки відповідач порушив правила перебування іноземців на території України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, рішення УДМС про примусове повернення з України від 02.11.2019 року протягом 30 днів не виконав, він підлягає примусовому видворенню в країну належності до громадянства - Казахстан. Він розумів свій обов`язок, але жодних дій щодо відновлення документів, щодо звернення для продовження терміну перебування в Україні, не вчинив. Проживає в селі, офіційного місця роботи не має, двічі притягувався до кримінальної відповідальності. Також до Вінницького міського суду поданий позов про затримання ОСОБА_1 з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців, його ідентифікації та забезпечення видворення за межі України.

Відповідач ОСОБА_1 повідомив, що в 2015 році він в`їхав на територію України з метою відвідати свого батька, який проживає в селі Кукули Піщанського району Вінницької області і з того часу перебуває в Україні. Паспорт громадянина Казахстану він втратив, в подальшому звертався до Посольства Казахстану з метою отримання документів, а також до ДМС щодо отримання посвідки на постійне проживання, але йому відмовили. Вироком суду від 17.01.2019 року він був засуджений за ст. 389 КК України до двох місяців арешту. Покарання відбув реально. Він і сам би виїхав до Казахстану, однак не має документів і коштів. Він працює неофіційно, перебуває у фактичних шлюбних стосунках з жінкою, очікує народження дитини.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту № 09543717 (а.с. 17), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Казахстан.

Згідно наданої 14.02.2020 року УДМС України у Вінницькій області довідки, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області, проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно наданих суду відомостей про осіб, які перетнули державний кордон України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по паспорту громадянина Республіки Казахстан в`їхав в Україну 21.09.2015 року (о 22:27) через пункт пропуску Гоптівка (а.с. 16) і з того часу перебуває на території України.

Також судом встановлено, що на території України ОСОБА_1 був судимий: 06.03.2018 року Піщанським районним судом Вінницької області за ст. 125 КК України до 100 год. громадських робіт; 17.01.2019 року Піщанським районним судом Вінницької області за ст. 389 ч. 2 КК України до 2 місяців арешту (а.с. 18-20).

01.11.2019 року посадовою особою ДМС України у Вінницькій області був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 203 ч. 1 КУпАП. Встановлено, що ОСОБА_1 порушив правила перебування на території Ураїни, перевищив термін перебування 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (а.с. 10).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 02.11.2019 року (а.с. 15), наданих до протоколу, він визнав, що перебуває на території України понад встановлений строк, проживає з батьком в с. Кукули Піщанського району, відбував покарання в «Сокирянській ВК № 67».

Відповідно до постанови уповноваженої особи ДМС України (а.с. 11) від 02.11.2019 року на ОСОБА_1 накладене стягнення за ст. 203 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 040, 00 грн.

Оскільки даний штраф не був сплачений ОСОБА_1 у п`ятнадцятиденний строк, постанову було направлено на примусове виконання до Піщанського районного відділу ДВС (а.с. 12).

ОСОБА_1 не надав доказів того, що з приводу продовження строку тимчасового перебування, отримання дозволу на іміграцію в Україну, документування посвідкою на тимчасове чи постійне проживання, набуття (прийняття) громадянства України він звертався до підрозділів ДМС.

Також в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що він не звертався з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

02.11.2019 року головним спеціалістом Піщанського РС УДМС України у Вінницькій області Зарембою С.М. прийнято рішення № 05 про примусове повернення з України в країну походження громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 (а.с. 13) та зобов`язано його залишити територію України у 30-денний термін, до 02.12.2019 року. Рішення затверджене завідувачем Піщанського РС УДМС України у Вінницькій області 02.11.2019 року.

Дане рішення було вручене ОСОБА_1 02.11.2019 року особисто, він зобов`язався не пізніше 02.12.2019 року залишити територію України (а.с. 14), проте не виконав своє зобов`язання.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також міжнародними нормами.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України визначені ст. 288 КАС України.

Предметом доказування у даній справі є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, зокрема підстави для примусового повернення іноземця, доведення рішення органу УДМС про примусове повернення, зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений строк, причини невиконання рішення тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Казахстан про взаємні поїздки громадян, яка набула чинності від 26.02.2002 року, громадяни держави однієї сторони, в тому числі ті, які постійно проживають або тимчасово перебувають у третіх державах, можуть на підставі документів, дійсних для виїзду за кордон, в`їжджати, прямувати транзитом, виїжджати та перебувати на території держави іншої сторони без віз строком до 90 днів з дня перетину державного кордону держави в`їзду.

У Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15.02.2012 року № 150, зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 6 Порядку строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більше як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну.

В матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_1 подавав такі заяви.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту державного кордону.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України

Підстави для подання позову про примусове видворення іноземців визначені в п. 7 Інструкції. Підстава, на яку посилається позивач в позовній заяві, є невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини, а саме:

- прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та встановленій формі;

- ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Зазначене узгоджується також з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».

В судовому засіданні встановлено, що позивачем була дотримана процедура примусового повернення ОСОБА_1 до Республіки Казахстан, передбачена Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою наказом № 353/271/150, відповідне рішення було вручене відповідачу і він зобов`язався його виконати протягом 30 днів, але в установлений строк, без поважних причин, умисно і свідомо не виконав свій обов`язок.

Відповідно до положень ст. 73 КАС України наявність умислу, ухилення від виконання рішення без поважних причин та обставини, які є підставою позовних вимог, підлягають доведенню позивачем, а задоволення позову можливе лише за умови «доведення невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення і наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення».

Оскільки відповідач визнав позов і підтвердив, що він не виїхав з території України в зв`язку з відсутністю коштів, але це не є поважною причиною невиконання рішення УДМС, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» до відповідача слід застосувати примусове видворення за межі України.

Враховуючи клопотання представника позивача і відповідача в судовому засіданні суд вважає необхідним відповідно до ч. 2 ст. 371 КАС України рішення звернути до негайного виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 29, 30, 31, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 90, 268-271, 288, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області, жителя Республіки Казахстан.

Судові витрати залишити за рахунок держави.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області в десятиденний строк з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складене 14 лютого 2020 року.

Суддя: