Справа № 160/11428/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
представника позивача Талан О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Дочірнього підприємства "Санаторій "Славутич" імені Б.В. Пашковського" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
14 листопада 2019 р. Дочірнє підприємство "Санаторій "Славутич" імені Б.В. Пашковського" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (далі ДП "Санаторій "Славутич", підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог ДП "Санаторій "Славутич" зазначено, що після отримання 12.11.2018 р. наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №6086-п від 24.10.2018р. щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, підприємством було оскаржено даний наказ у судовому порядку, про що позивач додатково повідомив й контролюючий орган. Однак, як зауважує позивач, податковим органом було складено Акт щодо результатів проведення відповідної перевірки за спірним наказом, на підставі якого контролюючим органом були сформовані оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає спірні податкові повідомлення-рішення такими, що складені незаконно, оскільки, на думку позивача, на момент їх складання відповідач приймав участь у розгляді справи, в рамках якої оскаржувався наказ на проведення перевірки. Також позивач звернув увагу суду на те, що вищезазначений наказ визнано протиправним та скасовано за судовим рішенням, що набрало законної сили, у зв`язку з чим проведена відповідачем перевірка за таким наказом є незаконною та такою, що не створює правових наслідків, відтак спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.
Позовна заява ДП "Санаторій "Славутич" не відповідала вимогам ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 18 листопада 2019 р. позов був залишений без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху.
02 грудня 2019 р. на виконання ухвали суду від 18 листопада 2019 р., позивач виправив вказані недоліки позовної заяви та надав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.
28 грудня 2019 р. представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області подано до суду відзив, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених підприємством позовних вимог. Позиція відповідача аргументована правомірністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Так, відповідач зазначив, що повідомлення та наказ про проведення перевірки були направлені засобами поштового зв`язку на податкову адресу ДП "Санаторій "Славутич". Як стверджує відповідач, в результаті проведеної перевірки контролюючим органом було встановлено, що первинні документи, складені ТОВ "ДІНКАРТ" по взаємовідносинам із позивачем носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між даними підприємствами, у зв`язку з чим позивач, як покупець за такими операціями, позбавлений можливості скористатись правом на податковий кредит та визнання витрат такими, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток.
Слід зауважити, що даний відзив подано без доказів направлення (отримання) позивачу примірника даного відзиву, що зафіксовано в Акті Відділу з організаційного забезпечення суду №773 від 28.12.2019 р.
17 січня 2020 р. представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач звернув увагу суду на порушення податковим органом вимог ч. 4 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при подачі відзиву та зауважив, що даний відзив не містить жодних заперечень або спростувань щодо викладених у позовній заяві ДП "Санаторій "Славутич" доводів позивача. Також позивач зазначив, що викладені відповідачем у відзив твердження не підтверджено належними та допустимими доказами у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні 06 лютого 2020 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У судове засідання, призначене на 06 лютого 2020 р., представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не з`явився, жодних клопотань чи пояснень до суду не надав, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
У позовній заяві зазначено, що ДП "Санаторій "Славутич" листом за вих. №588 від 16.11.2018 р. повідомило відповідача про оскарження наказу за №6086-п від 24.10.2018 р. у судовому порядку, який надійшов на адресу податкового органу 21.11.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Не погодившись із висновками контролюючого органу, позивач направив відповідачу заперечення на акт перевірки за вих. №609 від 07.12.2018 р.
21 грудня 2018 р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано:
Таким чином, не погодившись із висновками контролюючого органу в акті перевірки та винесеними на підставі останнього податковими повідомленнями-рішеннями, ДП "Санаторій "Славутич" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даним позовом.
Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Позиція позивача щодо протиправності спірних податкових повідомлень-рішень аргументована незаконністю проведеної контролюючим органом перевірки.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За визначенням підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
У пункті 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено перелік підстав, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка.
Згідно статті 79 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
З аналізу наведених норм вбачається, що Податковим кодексом України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок та виключно дотримання останніх може бути належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржив у судовому порядку (адміністративна справа №160/8550/18) наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №6086-п від 24.10.2018 р., на підставі якого відповідачем було проведено перевірку.
28.02.2019 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі №160/8550/18, яким суд відмовив у задоволенні позовних вимог ДП "Санаторій "Славутич".
Дане рішення оскаржено підприємством в апеляційному порядку.
28.08.2019 р. Третім апеляційним адміністративним судом винесено постанову по справі №160/8550/18, якою скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. та постановлено нове рішення, яким позов ДП "Санаторій "Славутич" задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №6086-п від 24.10.2018 р. Таким чином рішення по справі набрало законної сили та наказ про проведення перевірки є скасованим.
У відповідності до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у ряді своїх рішень, зокрема від 17.01.2018 (провадження № К/9901/1895/18 по справі №1570/7146/12 (ЄДРСРУ № 71692623), від 16.01.2018 у справах № 2а/1570/4582/11, провадження № К/9901/924/18 (ЄДРСРУ № 71630461) та № 826/442/13-а, провадження № К/9901/898/18 (ЄДРСРУ № 71630409) висловив правову позицію, що у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. У такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.
З огляду на викладене у сукупності, суд вважає, що прийняття контролюючим органом на підставі висновків перевірки, наказ про проведення якої скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили, спірного податкового повідомлення-рішення є підставою для скасування останнього, як такого, що прийнято поза межами та у не спосіб, визначений діючим законодавством України.
Згідно із приписами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами й іншими учасниками справи докази, а також їх письмові доводи, позовна заява ДП "Санаторій "Славутич" ім. Пашковського" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку статей 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що позовну заяву задоволено, то сума сплаченого позивачем судового збору за подачу позовної заяви до суду в сумі 4838, 97 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву Дочірнього підприємства "Санаторій "Славутич" імені Б.В. Пашковського" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Боженко