Справа № 824/1505/19-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 р. м. Чернівці справа № 824/1505/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язати вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, викладену у листі №1438/6879/08-24 від 14.11.2019 р., у зарахуванні до стажу державної служби, йому ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років, періоду проходження ним служби в органах внутрішніх справ з 21.09.2002 р. по 24.07.2006 р., а саме періоду навчання у Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України та Прикарпатському юридичному інституті Львівського державного університету внутрішніх справ;

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області зарахувати до стажу державної служби йому, ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років, період проходження ним служби в органах внутрішніх справ з 21.09.2002 р. по 24.07.2006 р., а саме періоду навчання у Прикарпатської філії Національної академії внутрішніх справ України та Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ та здійснити йому перерахунок щомісячної доплати за вислугу років з урахуванням цього стажу, про що видати відповідний наказ.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.09.2009 р. по 22.05.2008 р. Однак, при розрахунку стажу державної служби при прийнятті його на посаду головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області в 2014 р. не було включено час його навчання в Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України, яка в подальшому була перейменована є Прикарпатський юридичний інститут Львівського інституту внутрішніх справ.

Позивач також зазначає, що Головне територіальне управління юстиції в Чернівецькій області повідомило його про те, що час його навчання у Прикарпатському юридичному інституті Львівського державного університету внутрішніх справ не може бути зарахований (включений) до стажу державної служби. В обґрунтування такого рішення територіальне управління юстиції в Чернівецькій області посилається на пункт 4.6 Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, яким визначено, що чинним законодавством, зокрема Законами України "Про освіту", "Про вищу освіту", "Про державну службу", "Про міліцію", включення часу навчання осіб у навчальних закладах до стажу державної служби не передбачено, крім випадків, визначених нормативно - правовими актами. Час навчання студентів (слухачів), курсантів, аспірантів (ад`юнктів) та докторантів у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України не включається до стажу державної служби.

Однак, з такою позицією позивач не погоджується та вважає її протиправною, такою, що привела до неправильного обрахування його стажу державної служби та порушує його трудові права на отримання більшого розміру щомісячної надбавки за вислугу років до посадового окладу.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.12.2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

З метою з`ясування всіх обставин у справі, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду витребувано з Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області письмові докази.

Головне територіальне управління юстиції в Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив на адміністративний позов, в якому просило у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, оскільки стаж державної служби до 01.05.2016 р. обчислювався відповідно до вимог Закону України "Про державну службу", Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283, а також Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ.

Пунктом 4.6. Методики визначено, що чинним законодавством, зокрема Законами України "Про освіту", "Про вищу освіту", "Про державну службу", "Про міліцію", включення часу навчання осіб у навчальних закладах до стажу державної служби не передбачено, крім випадків, визначених нормативно-правовими актами. Час навчання студентів (слухачів), курсантів, аспірантів (ад`юнктів) та докторантів у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України не включається до стажу державної служби.

Таким чином, враховуючи викладене, час навчання позивача у Прикарпатському юридичному інституті Львівського державного університету внутрішніх справ не може бути зарахований (включений) до стажу державної служби.

Позивач скористався правом, передбаченим ст. 163 КАС України на подання відповіді на відзив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 06.02.2014 р. №69/3 призначений на посаду головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області з 06.02.2014 р., з посадови окладом згідно штатного розпису, як такий, що успішно пройшов конкурсний відбір на цю посаду. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну службу", постанови Кабінету Міністрів України №658 від 19.06.1996 р. "Про затвердження Положення про ранги державних службовців" присвоєно 06.02.2014 р. позивачу 15 (п`ятнадцятий) ранг державного службовця. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" встановлено позивачу з 23.03.2014 р. щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 10% до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та за стаж державної служби 03 р. 00 м. 00 дн. (а.с. 18-20, 21, 54).

17.10.2019 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив: включити до стажу державної служби період проходження ним служби в органах внутрішніх справ з 01.09.2002 р. по 26.06.2006 р., а саме період навчання в Прикарпатському університеті внутрішніх справ про що видати відповідний наказ; встановити розмір надбавки за вислугу років в відповідний розмірі згідно чинного законодавства, посадового окладу з урахуванням зазначеного стажу державної служби; виплатити всі кошти в разі нарахування державного стажу, що мали бути виплачені згідно чинного законодавства, відповідно до рангу державного службовця; в разі не нарахування державного стажу за навчання, просив надати яка актуальна, вислуга років державної, служби при цьому зазначивши деталізовану інформацію про нарахування років під час перебування ним на той час в зоні АТО; надати деталізовану інформацію, з чого складається заробітна плата, зазначивши посадовий оклад, виплата за ранг, премія, інтенсивність праці, та чинники що впливають на заробітну плату; надати офіційну відповідь за адресою: 60300, вул. Центральна, 210, м. Новоселиця, Чернівецька область, в строки визначені чинним законодавством (а.с. 14-17).

У відповідь на вказану заяву відповідач листом №1438/6879/08-24 від 14.11.2019 р. повідомив позивача про наступне.

Стаж державної служби обчислюється відповідно до ст. 46 Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII (далі - Закон) та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 р. №229.

Пунктом 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 р. обчислюється відповідно до законодавства, що діяло до моменту набрання чинності Законом. Вказане застосовується як для державних службовців, які на день набрання чинності Законом перебували на державній службі, так і для державних службовців, які повернулися на державну службу після 01.05.2016 р.

Так, стаж державної служби до 01.05.2016 р. обчислювався відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. №283 (втратила чинність па підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 р. № 229), а також Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Методика), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05.11.2007 р. №1243/14510.

Пунктом 4.6. Методики визначено, що чинним законодавством, зокрема Законами України "Про освіту", "Про вищу освіту", "Про державну службу", "Про міліцію", включення часу навчання осіб у навчальних закладах до стажу державної служби не передбачено, крім випадків, визначених нормативно-правовими актами. Час навчання студентів (слухачів), курсантів, аспірантів (ад`юнктів) та докторантів у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України не включається до стажу державної служби.

Ураховуючи викладене відповідач вказав, що час навчання позивача у Прикарпатському юридичному інституті Львівського державного університету внутрішніх справ не може бути зарахований (включений) до стажу державної служби (а.с. 12 - 13, 50).

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 р. (далі - Закон №889-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закону №889-VIII).

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховуються:

1) час перебування на посаді державної служби відповідно до цього Закону;

2) час роботи на посадах, визначених пунктами 1-8, 9-1, 10 частини третьої статті 3 цього Закону;

3) час проходження дипломатичної служби на дипломатичних посадах;

4) час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування";

5) час перебування на посадах суддів;

6) час перебування на посадах прокурорів;

7) час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання;

8) час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом;

9) період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом;

10) час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку;

11) час роботи на посадах патронатної служби, зазначених у частині першій статті 92 цього Закону.

Відповідно до п. 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Дослідженням витягу з наказу по Національній академії внутрішніх справ України від 20.07.2002 р. №664о/с "Про зарахування на навчання на 1 курс Прикарпатської філії Національної академії внутрішніх справ України набору 2002 року" встановлено, що згідно з рішенням Центральної приймальної Національної академії внутрішніх справ від 19.07.2002 р., протокол №12, зараховано на навчання на 1 курс Прикарпатської філії Національної академії внутрішніх справ України з 01.09.2002 р. з підготовки фахівців для підрозділів адміністративної служби міліції освітньо-кваліфікаційного рівня "спеціаліст", термін навчання 4 роки - ОСОБА_1 (а.с. 30).

З послужного списку позивача за особистим номером НОМЕР_2 видно, що на підставі наказу НАВС України №664 від 20.07.2002 р. позивач був зарахований курсантом на Прикарпатську філію Національної академії внутрішніх справ України з 01.09.2002 р. Крім того, встановлено, що 24.06.2006 р. позивач закінчив Прикарпатський юридичний інститут МВС України і відряджений на практичну роботу в УМВСУ у Чернівецькій області (а.с. 36-40).

Дослідженням довідки Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 09.09.2019 р. №4214/123/12/01-2019 судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.09.2002 р. (наказ про прийняття №664 від 20.07.2002 р.) по 22.05.2008 р. (наказ про звільнення №98 о/с від 15.05.2008 р.). Вислуга років в органах внутрішніх справ на день звільнення становить - 05 років 08 місяців 21 день. За час служби в органах внутрішніх справ перебував на посадах, у т.ч.: з 01.09.2002 р. по 27.07.2006 р. - курсант Прикарпатського юридичного інституту МВС України.

За час служби в органах внутрішніх справ позивачу присвоювались спеціальні звання, у т.ч.: рядовий міліції (наказ НАВС України від 21.09.2002 р. №172 о/с) (а.с. 29).

Враховуючи, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством, суд зазначає, що станом на період навчання позивача з 21.09.2002 р. по 24.07.2006 р. у Прикарпатському юридичному інституті МВС України з присвоєнням спеціального звання - рядовий міліції, діяв Закон України "Про міліцію" №565-XII від 20.12.1990 р. (далі - Закон №565-XII).

Так, згідно з ч. 2 ст. 18 Закону №565-XII особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 9 Розділу І Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114 передбачено, що військовозобов`язані, зараховані в кадри Міністерства внутрішніх справ на посади рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, включаючи курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, у встановленому порядку знімаються з військового обліку і перебувають на спеціальному обліку Міністерства внутрішніх справ.

Абзацом 2 п.п. 3.2 п. 3 Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Головного управління державної служби України, Міністерства праці та соціальної політики України 12.10.2007 р. №270/551, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.11.2007 р. за № 1243/14510 встановлено, що до стажу державної служби включається час служби осіб, які перебували в кадрах Міністерства внутрішніх справ на посадах рядового чи начальницького складу і яким відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.91 № 114, присвоєно спеціальні звання, установлені законодавством (як спеціальні звання міліції, так і внутрішньої служби), за умови, що фінансування заробітної плати за вказаними вище посадами рядового та начальницького складу здійснювалося за рахунок коштів державного або місцевого бюджету.

З огляду на правовий зміст наведених норм, суд зазначає, що законодавцем навчання в якості курсантів та слухачів на денному відділенні вищого навчального закладу внутрішніх справ МВС України, які зараховані, в тому числі до кадрів МВС з присвоєнням спеціального звання - рядовий внутрішньої служби, відповідно до вищенаведених нормативно-правових актів, прирівняно до проходження служби в органах внутрішніх справ, зі своїми особливостями та відмінностями, що витікають з характеру такої служби. Навчання у таких закладах є відмінним від навчання осіб, у цивільних навчальних закладах.

Окрім того, суд звертає увагу, що при прийнятті та звільненні позивача зі служби ОВС був зарахований увесь період навчання позивача на навчанні у Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України (Прикарпатському юридичному інституті МВС України), в тому числі з 01.09.2002 р. по 27.07.2006 р. до стажу, як служби в ОВС.

Таким чином, оскільки позивач, навчаючись у Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України (Прикарпатському юридичному інституті МВС України) як у вищому навчальному закладі у період з 01.09.2002 р. по 27.07.2006 р. перебував в кадрах Міністерства внутрішніх справ і проходив службу в органах внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання та з огляду на положення наведених норм права, суд приходить до висновку про те, що зазначений період служби, підлягає включенню до стажу державної служби.

При цьому, пункт 4.6 Методики, на який посилався відповідач у листі від 14.11.2019 р. №1438/6879/08-24 та відзиві як на підставу у задоволенні позовних вимог, вказуючи на безпідставність зарахування до стажу державної служби часу навчання, є необґрунтованим.

Зазначеним п. 4.6 Методики здійснюється констатація того, що прямої вказівки щодо включення часу навчання у навчальних закладах до стажу державної служби, положеннями "Про державну службу", "Про міліцію" не встановлюється, а тому такий період навчання студентів (слухачів), курсантів, аспірантів (ад`юнктів) та докторантів у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України не включається.

Окрім того, суд звертає увагу, що на час спірного періоду з 21.09.2002 р. по 24.07.2006 р. навчання позивача у Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України (Прикарпатському юридичному інституті МВС України), де він був прийнятий на службу та в подальшому йому було присвоєно спеціальне звання - рядовий міліції, така Методика взагалі не існувала.

При вирішенні цього спору, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд також враховує правові висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі від 09.06.2015 р. у справі №21-207а15, Верховного Суду від 07.02.2019 р. у справі №808/5518/14, від 18.07.2019 р. у справі №750/10222/16-а, від 30.07.2019 р. у справі №805/3977/15-а.

Відтак, на думку суду, позовна вимога про визнання протиправною відмову, викладену у листі №1438/6879/08-24 від 14.11.2019 р., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області зарахувати до стажу державної служби позивачу що дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років, період проходження ним служби в органах внутрішніх справ з 21.09.2002 р. по 24.07.2006 р., а саме періоду навчання у Прикарпатської філії Національної академії внутрішніх справ України та Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ та здійснити йому перерахунок щомісячної доплати за вислугу років з урахуванням цього стажу, про що видати відповідний наказ, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р., під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Частиною 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 3-4 ст. 245 КАС України).

Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що зобов`язання судом відповідача зарахувати до стажу державної служби позивачу періоду проходження ним служби в органах внутрішніх справ з 21.09.2002 р. по 24.07.2006 р., а саме періоду навчання у Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України (Прикарпатському юридичному інституті МВС України) та здійснити йому перерахунок щомісячної доплати за вислугу років з урахуванням цього стажу, про що видати відповідний наказ, не входить до компетенції адміністративного суду.

Водночас, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст. 245 КАС України та протиправність відмови, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.10.2019 р. При цьому суд звертає увагу відповідача, що під час повторного розгляду заяви позивача від 17.10.2019 р., він зобов`язаний розглянути вказану заяву враховуючи правовий висновок суду наведений в даній справі.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки, судове рішення ухвалено на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, та за відсутності доказів понесення ним судових витрат, судом з урахуванням вимог ст. 139 КАС України не проводиться розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, викладену у листі №1438/6879/08-24 від 14.11.2019 р., у зарахуванні до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду проходження ним служби в органах внутрішніх справ з 21.09.2002 р. по 24.07.2006 р., а саме періоду навчання у Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України та Прикарпатському юридичному інституті Львівського державного університету внутрішніх справ.

3. Зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.10.2019 р.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області (вулиця Грушевського, 1, місто Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький