Справа № 1.380.2019.005085
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005085
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Лубоцька Н.І.,

за участю:

представника позивача Кушнеренко Т.В.,

представника відповідача Бондар В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України (79091, м. Львів, вул. Липинського, 44) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він проходив службу в органах внутрішніх справ та поліції на різних посадах. 08.04.2019 був звільнений за власним бажанням. В органах внутрішніх справ пропрацював 15 років. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він має на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, проте така допомога йому виплачена не була.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на виплату цієї допомоги мають лише ті особи, які мають право на призначення пенсії. Однак, жодного виду пенсійного забезпечення у вигляді пенсії (за вислугу років, по інвалідності чи пенсії в разі втрати годувальника) на момент звільнення позивача не було, так як і не було на момент подання позовної заяви. Таким чином, підстави для виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відсутні. Також, відповідач додатково зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язок Управління поліції охорони у Львівській області виплачувати таку допомогу. Він вважає, що таку виплату повинна здійснювати Національна поліція України. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом начальника Управління поліції охорони у Львівській області від 08.04.2019 року № 90 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування Червоноградського міського відділення Управління поліції охорони у Львівській області звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Під час звільнення позивачу одноразова грошова допомога при звільненні не нарахована.

24 травня 2019 року Позивач звернувся до Контактно-інформаційного відділу Центру систем безпеки поліції охорони щодо ненарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 10.06.2019 року № 2470/43/33/01-2019 Управління поліції охорони у Львівській області відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні, із посиланням на те, що відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на виплату цієї допомоги мають лише ті особи, які мають право на призначення пенсії, а оскільки позивач не набув права на пенсію, він не має права на отримання цієї допомоги.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідач, звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Відповідно до вимог статті 1-2 Закону №2262-ХII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби, зокрема: особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту; особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону № 2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічні норми містяться і в постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393).

Абзацом 4 пункту 10 Постанови №393 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення пункту 10 Постанови №393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію.

Основним доводом відповідача при відмові у виплаті такої допомоги була відсутність права в позивача на пенсію.

Разом з тим, відповідно до пункту «б» ст. 1 з позначкою 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прямо зазначено, що до осіб, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, при цьому жодного твердження щодо віку не має.

Крім того, згідно матеріалів справи, станом на час звільнення з органів внутрішніх справ, вислуга років позивача складала 16 років 0 місяці та 07 днів, а підставою для звільнення є заява про звільнення за власним бажанням, що, виходячи з приписів чинного законодавства, надає йому право на отримання одноразової грошової допомоги.

Слід зазначити, що одноразова грошова допомога особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які звільнені зі служби за власним бажанням має разовий характер. Право на її одержання пов`язане з наявністю 10-річної вислуги та звільненням зі служби, зокрема, з указаних підстав.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі 21-80а15, постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 821/3762/15-а.

Таким чином, суд, враховуючи наявність у позивача на день звільнення вислуги років більше ніж 10 років, вважає невірним висновок відповідача про те, що не набуття позивачем права на пенсію нівелює його право на отримання зазначеної грошової допомоги, згідно Постанови №393.

Отже, доводи позивача про право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат провести у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України (79091, м. Львів, вул. Липинського, 44; ) щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Зобов`язати Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України (79091, м. Львів, вул. Липинського, 44; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) при звільненні зі служби одноразову грошову допомогу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Стягнути з Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України (79091, м. Львів, вул. Липинського, 44; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.02.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна