Справа № 824/1599/19-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 р. м. Чернівці справа № 824/1599/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить :

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) щодо неврахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи згідно записів трудової книжки, а саме :

- з 16.02.1960 р. по 01.08.1960 р. на посаді авто кранівника Чернівецького будівельного - монтажного управління №2, що підтверджується записом №3 та №4 трудової книжки;

- з 26.07.1960 р. по 27.02.1969 р. на посаді авто кранівника Чернівецької облбази "Сельхозснаб", що підтверджується записом №5 та №6 трудової книжки;

- з 27.02.1969 р. по 21.02.1970 р. на посаді водія - кранівника Ремонтно - будівельно - монтажного управління, що підтверджується записом №7 та №8 трудової книжки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки а саме :

- з 16.02.1960 р. по 01.08.1960 р. на посаді авто кранівника Чернівецького будівельного - монтажного управління №2, що підтверджується записом №3 та №4 трудової книжки;

- з 26.07.1960 р. по 27.02.1969 р. на посаді авто кранівника Чернівецької облбази "Сельхозснаб", що підтверджується записом №5 та №6 трудової книжки;

- з 27.02.1969 р. по 21.02.1970 р. на посаді водія - кранівника Ремонтно - будівельно - монтажного управління, що підтверджується записом №7 та №8 трудової книжки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на підставі заяви йому призначена пенсія за віком у розмірі прожиткового мінімуму, та як страховий стаж на їхню думку складає 17 років 5 місяців.

До страхового стажу не були зараховані періоди роботи: з 16.02.1960 р. по 01.08.1960 р. на посаді авто кранівника Чернівецького будівельного - монтажного управління №2, що підтверджується записом №3 та №4 трудової книжки; з 26.07.1960 р. по 27.02.1969 р. на посаді авто кранівника Чернівецької облбази "Сельхозснаб", що підтверджується записом №5 та №6 трудової книжки; з 27.02.1969 р. по 21.02.1970 р. на посаді водія - кранівника Ремонтно - будівельно - монтажного управління, що підтверджується записом №7 та №8 трудової книжки.

Вважає, що відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Порушення, які допущенні при оформленні трудової книжки, жодним чином не нівелюють достовірність таких записів та інформацію про стаж його роботи.

16.01.2020 р. відповідач не погоджуючись із поданим позовом подав до суду відзив, в якому вказував, що перевіркою наданих позивачем документів, зокрема трудової книжки вбачається, що періоди роботи з 16.02.1960 по 01.08.1960 р. (Чернівецьке будівельно - монтажне управління №2), з 26.07.1960 р. по 27.02.1969 р. (Чернівецьке обласне "Сельхозснаб"), з 27.02.1969 р. по 21.02.1970 р. (Ремонтно - будівельно - монтажного управління) записи у трудовій книжці графи: «прийняття на роботу та звільнення з роботи» зроблено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці від 20.06.1974 №162.

Таким чином, оскільки в трудовій книжці в графах «прийняття на роботу», «звільнення з роботи» були виправлення, вище зазначенні періоди не вбачається за можливе зарахувати до страхового стажу позивача.

Поряд з цим позивачем на вказані періоди з 16.02.1960 р. по 21.02.1970 р. не були надані уточнюючі довідки про періоди роботи або про місце знаходження організації для направлення запитів.

На підставі викладеного вище, в зв`язку з відсутністю підстав для зарахування до страхового стажу спірних періодів, вважають позовні вимоги безпідставними, а доводи викладенні у позовній заяві необґрунтовними.

24.12.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/1599/19-а відкрито провадження у справі, ухвалено призначити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 11:30 год. 22.01.2020 р.

22.01.2020 року у судове засідання позивач не з`явився, явку представника не забезпечив, про підстави неприбуття не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення повістки про виклик від 27.12.2019 року.

22.01.2020 р. представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що проти позовних вимог заперечує повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Враховуючи приписи ст. ст. 194, 205 КАС України, суд вважає, що подане представником позивача клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.07.2019 р. призначено пенсію за віком, обчислено нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

18.09.2019 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області із заявою, в якій просив надати детальну інформацію про порядок призначення та відповідних перерахунків його пенсії, починаючи від дати її призначення по дату звернення із зазначеною заявою (а.с. 20).

Розглянувши вказану заяву, відповідачем 01.10.2019 р. повідомлено, що згідно наявних документів страховий стаж складає 17 років 5 місяців, а розмір пенсійної виплати визначено на рівні прожиткового мінімуму, що наразі становить 1564,00 грн.

Також повідомлено, що до страхового стажу не зараховані окремі періоди роботи позивача, а саме:

- з 16.02.1960 р. 01.08.1960 р. період роботи в Чернівецькому будівельно-монтажом управлінню №2;

- з 26.07.1960 р. 27.02.1969 р. період роботи в Чернівецькій облбазі "Сельхозснаб";

- з 27.02.1969 р. 21.02.1970 р. період роботи в Ремонтно будівельно монтажному управлінню;

- 14.01.1976 р. 02.09.1983 р. період роботи в управлінні механізації будівництва і автотранспорту тресту "Чернівцісільбуд";

- 06.09.1983 р. 30.06.1984 р. "Спецілізоване управління механізованих робіт Івано Франківського УБР" (а.с. 21 - 22).

Не погоджуючись із діями відповідача, щодо не включення до страхового стажу періоди роботи з 1960 р. по 1970 р., позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод

Згідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначається Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003 №1058-VI (далі - Закон №1058).

Частиною 1 статті 24 Закону №1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону №1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо періоду роботи з 16.02.1960 р. по 21.02.1970 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до записів трудової книжки позивач працював (а.с. 11 - 19):

з 16.02.1960 р. по 01.08.1960 р. на посаді авто кранівника Чернівецького будівельного - монтажного управління №2, що підтверджується записом №3 та №4 трудової книжки;

- з 26.07.1960 р. по 27.02.1969 р. на посаді авто кранівника Чернівецької облбази "Сельхозснаб", що підтверджується записом №5 та №6 трудової книжки;

- з 27.02.1969 р. по 21.02.1970 р. на посаді водія - кранівника Ремонтно - будівельно - монтажного управління, що підтверджується записом №7 та №8 трудової книжки.

Як вбачається із матеріалів справи, вказані періоди роботи позивача не зараховані відповідачем до його страхового стажу для обчислення пенсії, оскільки в записи про прийняття в трудовій книжці зроблено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: виправлення в наказі про прийняття та виправлення в наказі на звільнення не завіренні належним чином

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі - Порядок № 637), встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Суд звертає увагу, що на час внесення записів до трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати від 09.07.1958 р. № 620 (далі - Постанова №620, чинної на момент заповнення трудової книжки).

Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що трудова книжка є основним документом, що характеризує трудову діяльність робітника і службовця.

Відповідно до п. 8 Постанови №620, всі записи в трудовій книжці повинні бути точними і вносяться адміністрацією підприємства, установи або організації по виданні наказу або розпорядження про прийом на роботу, переміщення або звільнення працівника.

Згідно п. 9 Постанови №620 вносити виправлення в записи про терміни і про характер виконуваної роботи або займаної посади, про причини звільнення і інших відомостях про роботу може лише те підприємство, установа або організація, яким проведена неправильна або неточна запис.

Зазначені виправлення повинні повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження, приймальні або звільнювальні записки, а у випадках їх втрати - іншого документу даного підприємства, установи, що підтверджує роботу в певній професії або посади, і завіряються в зазначеному вище порядку. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення внесених раніше записів.

Пунктом 10 Постанови №620 визначено, що відповідальність за організацію правильного ведення трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи чи організації.

Безпосередньо відповідає за своєчасне неправильне заповнення, зберігання, облік і видачу працівникам трудових книжок начальник відділу кадрів або спеціальне особа, призначена наказом керівника підприємства, установи чи організації.

Як вбачається із матеріалів справи, Державним архівом Чернівецької області листом від 01.11.2019 р. повідомлено, позивача, що документи Чернівецької текстильно галантерейної фабрики 1954 -1956 рр., Чернівецького будівельно монтажного управління №2 за 1960 р., Чернівецького облгазу "Сельхознаб" за 1960 1969 рр. та Ремонтно монтажно будівельного управління за 1969 1970 рр. до архіву не надходили, у зв`язку з чим видати архівну довідку за цей період неможливо (а.с. 24).

Трудовим архівом виконавчого комітету Чернівецької міської ради повідомлено позивача, що документи з кадрових питань Чернівецької текстильно галантерейної фабрики 1954 -1956 рр., Чернівецького будівельно монтажного управління №2 за 1960 р., Чернівецького облгазу "Сельхознаб" за 1960 1969 рр. та Ремонтно монтажно будівельного управління за 1969 1970 рр. не надходили, тому підтвердити трудовий стаж ОСОБА_1 немає можливості (а.с. 25).

Суд звертає увагу, що невідповідність записів в трудовій книжці вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці від 20.06.1974 №162, яка на той час ще не була прийнята, а також відсутність документів по даних підприємствах на зберіганні в архівних установах, не може нівелювати відомості трудової книжки, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Враховуючи викладене суд, приходить до висновку, що оскільки відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 р. по справі №677/277/17 та від 06.03.2018 р., справа №127/9055/17.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії відповідача, щодо відмови зарахувати позивачу до трудового стажу періоди роботи з 16.02.1960 р. по 01.08.1960 р. на посаді авто кранівника Чернівецького будівельного - монтажного управління №2, з 26.07.1960 р. по 27.02.1969 р. на посаді авто кранівника Чернівецької облбази "Сельхозснаб", з 27.02.1969 р. по 21.02.1970 р. на посаді водія - кранівника Ремонтно - будівельно - монтажного управління є протиправним.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки а саме: з 16.02.1960 р. по 01.08.1960 р. на посаді авто кранівника Чернівецького будівельного - монтажного управління №2, що підтверджується записом №3 та №4 трудової книжки; з 26.07.1960 р. по 27.02.1969 р. на посаді авто кранівника Чернівецької облбази "Сельхозснаб", що підтверджується записом №5 та №6 трудової книжки; з 27.02.1969 р. по 21.02.1970 р. на посаді водія - кранівника Ремонтно - будівельно - монтажного управління, що підтверджується записом №7 та №8 трудової книжки.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, проти задоволення позовних вимог не заперечив, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо неврахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи згідно записів трудової книжки, а саме :

- з 16.02.1960 р. по 01.08.1960 р. на посаді авто кранівника Чернівецького будівельного - монтажного управління №2, що підтверджується записом №3 та №4 трудової книжки;

- з 26.07.1960 р. по 27.02.1969 р. на посаді авто кранівника Чернівецької облбази "Сельхозснаб", що підтверджується записом №5 та №6 трудової книжки;

- з 27.02.1969 р. по 21.02.1970 р. на посаді водія - кранівника Ремонтно - будівельно - монтажного управління, що підтверджується записом №7 та №8 трудової книжки;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки а саме :

- з 16.02.1960 р. по 01.08.1960 р. на посаді авто кранівника Чернівецького будівельного - монтажного управління №2, що підтверджується записом №3 та №4 трудової книжки;

- з 26.07.1960 р. по 27.02.1969 р. на посаді авто кранівника Чернівецької облбази "Сельхозснаб", що підтверджується записом №5 та №6 трудової книжки;

- з 27.02.1969 р. по 21.02.1970 р. на посаді водія - кранівника Ремонтно - будівельно - монтажного управління, що підтверджується записом №7 та №8 трудової книжки.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судовий збір у сумі 768,40 грн, сплаченого відповідно до квитанції №0.0..1 від 19.12.2019 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці,58002, Код )

Суддя І.В. Маренич