Справа № 214/8788/19
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/8788/19
2-а/214/52/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

за участю позивача Клинчева А.А.

за участю відповідача Висоцького О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції Дніпропетровської області Висоцького Олега Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом поліцейського капрала поліції полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції Дніпропетровської області Висоцького О.О., в якому просить: скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Висоцького О.О. (далі за текстом «інспектор) від 16 листопада 2019 року, якою його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст.126.КУпАП; закрити відносно нього провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову наводить наступне. Постановою інспектора його, позивача, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 16 листопада 2019 року о 22 год. 16 хв. в м. Кривий Ріг по вул. Вокзальна 23, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «ВАЗ»), він не був пристебнутий ременем безпеки та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України. Вважає що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. 16 листопада 2019 р. він керував автомобілем «ВАЗ» та о 22:16 годині був зупинений інспектором. На його прохання повідомити причину зупинки згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», йому повідомили , що у не працює освітлення заднього номерного знаку (доречи така підстава відсутня), та він запропонував поліцейському буди уважнішім та ретельно оглянути, отже освітлення номерного знаку працювало. Тоді до діалогу підключилися ще два інспектора, один з них сказав, що він, позивач, не користувався ременем безпеки. Він, позивач, попросив пред`явити відео доказ порушення, поки інспектор ходив за планшетом третій інспектор потребував пред`явити йому документи, а саме посвідчення водія , реєстраційне посвідчення на автомобіль та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Він, позивач, відповів, що такі документи має при собі але пред`являти їх потрібно тільки у разі законної вимоги, а він не порошив жодної статті ПДР. На що інспектор заявив, що хоче провести поверхневу перевірку транспортного засобу. Він, позивач, перепросив, що у нього є підстави для проведення поверхневої перевірки транспортного засобу згідно ст.34 Закону України Про Національну поліцію, але щоб уникнути конфліктної ситуації з поліцейськими, а на його думку вони були налаштовані саме на конфлікт, вийшов з автомобілю та відкрив для огляду багажник . Потім інспектори забажали, щоб він відкрив капот автомобіля, для перевірки номеру кузова і перевірити чи співпадає він з номером у свідоцтву про реєстрації. Він виконав і цю вимогу , крім того пред`явив для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Після цього один с інспекторі, запитав, про те що робить на лобову склі автомобіля тріщина і чи не перешкоджає вона обзору при руху. Тоді він, позивач, на решті зрозумів, що інспектори упереджено до нього відносяться і налаштуванні будь-яким чином та за будь-яке порушення притягнути до відповідальності. Йому було показане відео, де він нібито не був пристебнутий ременем безпеки але відео було сумнівної якості і він сказав що не бачить доказу, бо на відео не зрозуміло чи пристебнутий ремінь чи ні. Далі ОСОБА_2 несподівано для почав ознайомлювати його з правами на що вні, позивач, запитав чи розпочався у нас розгляд справи, інспектор хвилювався путав статті закону та Конституції і запитав чи буде він, позивач, отримувати копію постанови. Він сказав , що копію отримувати буде, но ще раз наголосив, що не розуміє чи розглядається вже справа чи ні, адже про час, місце розгляду справи не було повідомлено як того передбачає Закон. Крім того звернувся до інспектора з усним клопотанням про перенесення розгляду справи адже відповідно до ст.276 КУпАП справи можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Інспектор пояснив, що усне клопотання він прийняти не може, а коли він, позивач, його написав письмово то інспектор також його не прийняв по причині того що воно нібито не вірно викладене. Потім двоє інспекторів скрились у службовому авто и через деякий час ОСОБА_2 підійшов до нього і ще раз запитав чи буде він отримувати копію постанови, він підтвердив і інспектор вручив під підпис копію постанови. Тобто постанова була складена без його присутності. Вважає , що постанова не відповідає Закону тому що інспектор не мав права вимагати пред`явлення йому поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тому що на підставі ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (який є вищим за ПДР, затвердженими постановою КМУ) Водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Саме такі випадки передбачені спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме ст.21.2, згідно якої, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Наполягає, що інспектор не мав права вимагати пред`явлення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та перевищив свої службові повноваження.

10 лютого 2020 року позивач подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та зазначив, що позов підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання 10 лютого 2010 року не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Також подав відзив на позов, згідно якого вважає, що у задоволенні позову належить відмовити. Вважає, що постанова винесена законно та обґрунтовано. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У пункті 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2. 1 ПДР України. Відповідно до п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та/або документів, що підтверджують відповідне право особи. Зазначає, що під час патрулювання 16.11.2019 близько 22 год. 16 хв. у м. Кривому Розі по вул. Вокзальна було помічено автомобіль «ВАЗ», номерний знак якого в темну пору доби не освітлений, водій не користувався ременем безпеки та не пред`явив полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 ґ України. Згідно зі ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказує, що після того, як автомобіль «ВАЗ» було зупинено, зі соїми напарниками підійшов до автомобіля позивача та згідно з п.3 ст.18 Заокну України"Про Національну поліцію" представився. Ппри цьому повідомив, що ведеться відео фіксація, та причину зупинки, а саме те, що номерний знак на його автомобілі в темну пору доби не освітлений, також було виявлено, що водій під час руху не користувався ременем. Далі попросив пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Під час перевірки документів було виявлено ознаки ще одного адміністративного правопорушення, а саме водій відмовився надати для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водія було ознайомлено зі ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП. Вважає, що водій порушив п. 2.1 (ґ) ПДР України. Після з`ясування усіх фактичних даних ним, відповідачем, було встановлено наявність адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме керування т/з особою яка не пред`явила для перевірки поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП. Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 289 КУпАП. Наполягає, що вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП. При перевірці автомобіля позивача за державним номерним знаком НОМЕР_1 станом на 16.11.2019 по офіційній базі МТСБУ, яка знаходиться у вільному доступі: поліс на ВАЗ 2103 ТЗ № НОМЕР_1 не знайдено, а є лише на транспортний засіб категорії А1 мотоцикли та моторолери до 300 куб. см. Не погоджується з доводами позивача, щодо того, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів він, відповідач, не мав права вимагати та перевищив свої повноваження. Як вбачається з відеозапису IMG_3763.MP4 керований позивачем автомобіль рухається по освітленій ділянці дороги, але незважаючи на це добре видно, що номерний знак неосвітлений. Отже була законна підстава для зупинки та перевірки документів у водія. Посилання позивача, що не було законних підстав вимагати від позивача надання полісу обов`язкового авто страхування, оскільки не складався протокол про порушення правил дорожнього руху та не оформлювалися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, вважає безпідставним та необґрунтованим. Право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс. Сама по собі наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не спростовує факту адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає, зокрема, у непред`явленні відповідного договору на вимогу працівників поліції. Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення - це формальний склад керування транспортними засобами особами, які не мають права керування цими засобами; передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування; керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, є вина у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень, є особи, які здійснюють керування транспортними засобами. Правила дорожнього руху не містять застереження (або виключення) про те, що контроль за наявністю поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється Національною поліцією тільки при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, крім іншого, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс предявляється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У пункті 21.4 ст. 21 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Отримавши інформацію щодо скоєння адміністративного правопорушення інспектор патрульної поліції зобов`язаний на нього відреагувати згідно чинного законодавства. Відповідно до п.п. «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, серед яких, зокрема, вказаний поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказує, що позивач не заперечує факту відсутності у нього на час складання постанови про адміністративне правопорушення полісу (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким він керував. Зазначає, що наявність в діях позивача зазначеного складу адміністративного правопорушення є єдиною та достатньою фактичною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП. Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. За загальним правилом ст.254КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395). Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р.III Інструкції № 1395). Зазначає, що порушення правил дорожнього руху, за які настає адміністративна відповідальність, мають формальний склад, і для накладення санкції достатньо встановлення факту порушення правил, норм і стандартів щодо безпеки руху та експлуатації транспорту. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Конституцією України, Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Частиною 1 та 2 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Наполягає, що відеозапис наданий до суду та долучений до матеріалів справи в силу вимог частини 1 статті 73 КАС України є належним доказом по справі, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування. Оскаржувана постанова містить запис про застосування відповідачем технічного засобу на якому зафіксовано транспортний засіб. Частиною 1 ст.77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи. Вказує, що позивач в адміністративному позові не надав доказів та не спростував факт правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Зазначає, що водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. Вказує, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Наполягає, що факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудного відео реєстратора патрульного поліцейського, який підтверджує те, що позивач не надав полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Під час розгляду справи заявлялися клопотання про відкладення розгляду, які задовольнялися.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.4).

Також судом оглянутий зміст відеозапису, який міститься на диску (а.с.26). Під час огляду встановлено, що на диску мається 4 файли.

Оглядом файлу з останніми цифрами 1107 на початку файлу зазначені цифри «22:36», наприкінці маються цифри «22:39». На файлі мається зображення поліцейського автомобіля, автомобіля «ВАЗ», поліцейських та ОСОБА_1 .. На початку файлу чутно, як роз`яснюються права, ОСОБА_1 посміхається та каже: «Предоставьте адвоката», голос відповідає, що не буде предоставлений. Голос каже: «Поліс не предоставляєте».

Оглядом файлу з останніми цифрами 1112 на початку файлу зазначені цифри «22:45», наприкінці маються цифри «22:51». На файлі мається зображення поліцейського автомобіля, автомобіля «ВАЗ», поліцейських та ОСОБА_1 , які розмовляють між собою

Оглядом файлу з останніми цифрами 1106 на початку файлу зазначені цифри «22:28», наприкінці маються цифри «22:38». На файлі мається зображення автомобіля «ВАЗ» з якого виходить ОСОБА_1 та поліцейських, які розмовляють.

Оглядом файлу з назвою МР4 на початку файлу зазначені цифри «22:16, наприкінці маються цифри «22:17». На файлі мається зображення ззаду автомобіля «ВАЗ», який рухається, а далі зупиняється, після чого до автомобіля підходить поліцейський. Під час записів на цьому файлі водій не зафіксований, задній номер освітлений.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами постанову (а.с.4) та записи, які маються на диску (а.с.26), так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.4), та записи, які маються на диску (а.с.26), які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Згідно ст. 75 КАС України, постанову (а.с.4), записи, які маються на диску (а.с.26), суд вважає достовірними доказами.

Твердження позивача, які містяться у змісті позову про те, що відносно нього була винесена постанова, що він не пред`явив поліс страхування, суд вважає достовірними, так як вони узгоджуються зі змістом відеозапису (а.с.26), постановою (а.с.4).

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

16 листопада 2019 року близько 22 год. 16 хв. в м. Кривий Ріг позивач по вул. Вокзальна, керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак якого був освітлений. Вказані обставини встановлені судом на підставі змісту позову, вбачаються з відеозапису та не спростовані відповідачем. Ця обставина підтверджується також тим, що в постанові про таке порушення з боку позивача як неосвітлений номерний знак, не згадується.

При керування автомобілем позивач був пристебнутий ременем безпеки, що встановлено змістом позову, не спростовується будь-якими доказами.

16 листопада 2019 року близько 22 год. 16 хв. позивач був зупинений інспектором та останній виніс постанову, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП. При цьому інспектор в постанові вказав, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України. Вказані обставини встановлені постановою (а.с.4), відеозаписами (а.с.26), визнаються позивачем та відповідачем.

Твердження відповідача, що позивач керував автомобілем, на якому не був освітлений номерний знак, спростовується змістом відеозапису.

Твердження відповідача, що позивач під час керування автомобілем, не був пристебнутий ременем безпеки.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про Національну поліцію» «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за те, що особа не має при собі або не пред`явила у випадку, передбаченому законом, не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як передбачено ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як передбачено п. 31.4.3 а) Правил, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

У судовому засіданні встановлено, на автомобілі «ВАЗ», яким керував позивач, номерний знак був освітлений, тому інспектор зупинив автомобіль з порушенням вимог закону.

Стаття 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає обов`язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки…та…контролю…обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного…засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно п.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. На думку суду положення ст. 21 п.2 вказаного Закону узгоджуються з положеннями ст. 53 цього Закону і обидві норми передбачають право посадових осіб поліції перевіряти наявність полісу.

Як передбачено підпунктом ґ) п. 2.1. Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4. Правил, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Таким чином, з сукупності вказаних норм вбачається, що поліцейський при зупиненні транспортного засобу наділений правом вимагати пред`явити зазначений поліс, а водій зобов`язаний цю вимогу виконати. Але таке зупинення має бути законним.

У судовому засіданні встановлено, що позивач був зупинений за те, що начебто номерний знак був неосвітлений, але у судовому засіданні встановлено, що номерний знак позивача був освітлений. Тому суд приходить до переконання, що підстав для зупинення позивача не малося, а отже вимагати пред`явлення полісу, підстав не було.

Як передбачено ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова винесена за результатами розгляду правопорушення передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП.

Також судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови, позивач не був пристебнутий ременем безпеки. Відповідальність за таке порушення передбачена ст.121 ч.5 КУпАП. Разом з тим відсутні відомості про те, що поряд з порушенням, передбаченим ст.126 ч.1 КУпАП, інспектор розглядав правопорушення, передбачене ст.121 ч.5 КУпАП. Також відсутні докази, що інспектор відносно позивача розглядав правопорушення, передбачене ст. 121 ч.5 КУпАП окремо від правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП.

Зважаючи на вказані обставини, суд приходить до переконання, що позивач не допустив такого правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.5 КУпАП, як порушення правил користування ременями безпеки. Отже суд вважає, що позивач не допустив порушення правил користування ременями безпеки, і, таким чином, підстав вимагати від нього поліс у інспектора не було.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач була зупинений інспектором безпідставно, не допустив правопорушення, а тому вимога інспектора представити поліс була необґрунтованою, а відтак відмова позивача надати поліс, не порушила вимогу п.32.4 Правил іне містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 ч.2 п.2 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт.

Згідно до ст. 293 КУпАП, орган, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу. Відповідно до ст. 247 КУпАП, розпочате провадження по справі про адміністративне правопорушення може бути закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв в порушення вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу з порушенням вимог закону.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор діяв з порушення вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано. Отже маються підстави для скасування оскаржуваної постановита та закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст.21, 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 9, 73-77, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до поліцейського капрала поліції полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції Дніпропетровської області Висоцького Олега Олександровича (місце перебування: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11) - задовольнити повністю.

Скасувати постанову, винесену 16 листопада 2019 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Висоцьким Олегом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП закрити, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов