Справа № 1.380.2019.002714
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

10 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.002714 пров. № СК-857/11412/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Глушка І. В.
суддів -Довгої О. І.
Запотічного І. І.

перевіривши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Муралло Марії Степанівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002714 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, адвокат Муралло Марія Степанівна як представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

На підтвердження повноважень адвоката як представника до апеляційної скарги додано договір про надання правничої допомоги №5 від 03.09.2019, однак такий в розумінні ч.4 ст. 59 КАС України не є належним документом, що підтверджує право особи, що підписала апеляційну скаргу, на вчинення таких дій від імені та в інтересах позивача у даній справі.

Колегією суддів встановлено, що долучений до матеріалів справи ордер серії ЛВ №018123 серед обов`язкових реквізитів містить зазначення назву органу, у якому адвокатом Муралло М.С. надається правова допомога позивачу, - Львівський окружний адміністративний суд (а.с.53).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із частиною четвертою статті 59 КАС повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, довіреності, ордеру, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це письмова або у визначених законом випадках усна домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ч. 3 ст.27 Закон № 5076-VI), в тому числі, й презумпція правомірності договору, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

У договорі про надання правової допомоги закріплюється обсяг повноважень адвоката, а також вказуються обмеження щодо вчинення певних дій. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 5076-VI адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 5076-VI повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи від інших органів державної влади, а тому повноваження адвоката як представника в адміністративному судочинстві в силу вимог ч.4 ст.59 КАС України підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного суду від 05 червня 2019 року у справі №99001/847/18, а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики [статті 17 та 36 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII)] з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС та статті 10 Закону № 1402-VIII) передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Оскільки у матеріалах справи відсутні належно оформлені докази наявності у особи, що підписала скаргу, права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та такі докази не були додані до апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про застосування правових наслідків, передбачених ч.4 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 298, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Муралло Марії Степанівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002714 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний