Справа № 240/5567/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5567/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

11 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року (рішення ухвалено у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу і рішення про застосування штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 42913,08 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 28608,72 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 14304,36 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 3576,09 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 2384,06 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1192,03 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019 з вимогою сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску з сумі 38679,49 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 09.01.2019, яким застосовано штрафні санкції по єдиному внеску у розмірі 7735,90 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 17531,00 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 14025,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3506,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким застосовано штраф у розмірі 50% за платежем податок на додану вартість в сумі 7012,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019р., яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 356196,00 грн. В обґрунтування позовних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначає, що висновки акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 не відповідають фактичним обставинам справи, що має своїм наслідком протиправність податкових повідомлень-рішень прийнятих на підставі останніх.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу і рішення про застосування штрафних санкцій - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано:

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019;

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019;

- рішення № від 09.01.2019;

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019;

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019;

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Ю.Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003; на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 8172,37 грн. (вісім тисяч сто сімдесят дві гривні тридцять сім копійок).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що висновки акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 відповідають вимогам чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 12.04.2004 був зареєстрований у Коростенській районній державній адміністрації Житомирської області як фізична особа-підприємець. Основним видом діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90). Починаючи з 12.10.2004 позивача взято на облік Коростенською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області як платника податків.

Крім того, з 11.06.2012 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як платник податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер платника ПДВ - НОМЕР_1 ).

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, розділу І, п.п.75.1.2, п. 75.1 ст.75, ст.77, ст.81, п.82.1 ст.82 глави 8 розділу II Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 Закону України від 8 липня 2010 №2464-УІ "Про збір та облік єдиного, внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а також відповідно до наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 18.10.2018 № 2285 та плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік посадовими особами Головного управління ДФС у Житомирській області в період з 19.11.2018 по 07.12.2018 була проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та щодо дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

За результатами проведеної перевірки був складений акт від 14 грудня 2018 року №1475/06-30-13-04/276950567 (а.с.26-68), в якому встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 допущені наступні порушення:

- в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 занижено чистий оподатковуваний дохід у сумі 158 937,33 грн., в результаті чого занижено податкові зобов`язання з додатку на доходи фізичних осіб на суму 28 608,72 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 24 945,12 грн., за 2017 рік у сумі 3 663,60 грн., чим порушено пп.16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст.44, п.177.2, п.177.3, пп. 177.4.3., пп.177.4.4. з. 177.4, п. 177.10 ст.177 ПКУ;

- в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 занижено чистий оподатковуваний дохід у сумі 158 937,33 грн., що призвело до заниження в даному періоді військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами звітного року в загальній сумі 2 384,06 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 2 078,76 грн., за 2017 рік у сумі 305,30 грн., чим порушено пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.1 та пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 177.5.3 п. 177.5 ст.177 ПКУ;

- заниження за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 38679,49 грн., чим порушено п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7 та ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI (із змінами та доповненнями);

- ФОП ОСОБА_1 не визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість від суми коштів, у розмірі 84150,00 грн., що надійшли на рахунок фізичної особи-підприємця, відкритий у банківській установі, від операцій із продажу ТМЦ, не складено податкову накладну (податкові накладні), не зареєстровано таку накладну, (такі накладні) в Єдиному Реєстрі податкових накладних та не включено суму ПДВ у розмірі 14025,00 грн. до податкового зобов`язання податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року, в результаті чого занижено ПДВ всього у сумі 14 025,00 грн., в тому числі за лютий 2017 року в сумі 2920,00 грн., за травень 2017 року у сумі 9354,00 грн. , за червень 2017 року у сумі 1751,00 грн., чим порушено абзацу "а" п.185.1. ст.185, п.187.1. ст. 187, п.188.1. ст.188, п.201.1., п.201.7, п.201.10 ст. 201, п.200.1, 200.4. ст.200 ПКУ;

- порушено терміни реєстрації податкових накладних на загальну суму 84 150 грн. (у т.ч. ПДВ. на суму 14 025,00 грн.), чим порушено п. 201.10 ст. 201 ПКУ;

- встановлено не подання ФОП ОСОБА_1 податкових розрахунків форми №1-ДФ та не вірне відображення сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку за І - III квартали 2016 року, І - II квартали 2017 року під ознакою доходу "157", чим порушено п.46.1 ст.46, п.51.1 ст.51, "б" п. 176.2, ст.176 ПКУ, п.3.2, п.3.3, п.3.6 р.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і утриманого з них податку (форма №1-ДФ), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 (із змінами та доповненнями);

- встановлено реалізацію не облікованого товару (борошна) на загальну суму 178098,00 грн., чим порушено п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 19.12.1995 №265/95-ВР та п.44.1. ст.44, п.177.10 ст.177 ПКУ;

- відсутність у ФОП ОСОБА_1 , який обрав загальну систему оподаткування, книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, чим порушено пп."а" п.176.1 ст.176, п.177.10 ст.177 ПКУ, пп.5, пп.6, пп.8, пп.9 п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, зареєтрованим в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013 за №1686/24218;

- встановлено не подання ФОП ОСОБА_1 до Коростенської ОДПІ "Повідомлення про об`єкти оподаткування" форми №20-ОПП з відображенням в ньому об`єктів нерухомого та рухомого майна, що використовувались в господарській діяльності, чим порушено пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, ст.63 ПКУ, п.8.4 розділу VIII Наказу Міністерства Фінансів України "Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів" від 09.12.2011 №1588.

Із вищезазначеним актом від 14 грудня 2018 року №1475/06-30-13-04/276950567 та зафіксованими в ньому порушеннями ФОП ОСОБА_1 був ознайомлений особисто, що підтверджується його підписом на вказаному акті. Разом з тим, вказав, що з актом не згоден (а.с.68).

В подальшому, на підставі зазначеного Акту, Головним управлінням ДФС у Житомирській області винесенні оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.69), № від 09.01.2019 (а.с.70), № від 09.01.2019 (а.с.73), № від 09.01.2019 (а.с.74), № від 09.01.2019 (а.с.75), рішення № від 09.01.2019 про застосування штрафних санкцій (а.с.72), а також вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019 (а.с.71).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності винесених ним відносно ФОП ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень №, №, №, № та № від 09.01.2019, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019, рішення № від 09.01.2019.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.69), яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 42930,08 гривень, з них за податковим зобов`язанням на суму 28608,72 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 14304,36 гривень, податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.70), яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 3576,09 грн., з них за податковим зобов`язанням в сумі 2384,06 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1192,03 грн., а також вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019 (а.с.71) з єдиного внеску на суму 38679,49 грн. та рішення № від 09.01.2019 (а.с.72), яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції по єдиному внеску у розмірі 7735,90 грн., колегія суддів враховує таке.

Так, підставою для винесення відповідачем вказаних рішень стало порушенням позивачем пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.3, пп.177.4.3., пп.177.4.4. п.177.4, п.177.10 ст.177 ПКУ, яке виявилось у заниженні в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 чистого оподатковуваного доходу у сумі 158937,33 грн., в результаті чого було занижено податкові зобов`язання з додатку на доходи фізичних осіб на суму 28608,72 грн. (в тому числі за 2016 рік у сумі 24945,12 грн., за 2017 рік у сумі 3663,60 грн.).

При цьому, зі змісту акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 вбачається, що при перевірці правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у період з 01.01.2016 по 31.12.2017, контролюючим органом встановлено, що згідно банківських виписок з 01.01.2016 по 31.12.2016 ФОП ОСОБА_1 отримано дохід від реалізації товарно-матеріальних цінностей в сумі 3235619,00 грн., однак в декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік, в колонці 4 рядка 1 розділу І додатку Ф2 ФОП ОСОБА_1 включено до загального оподаткованого доходу обсяг виручки отриманої ним від реалізації товарно-матеріальних цінностей в сумі 3165494,00 грн. Водночас, розбіжність у сумі 70125,00 гривень (3235619,00 грн. - 3165494,00 грн. = 70125,00 грн.), на переконання контролюючого органу, виникла у зв`язку з невключенням позивачем до складу загального оподатковуваного доходу в повному обсязі суми виручки отриманої від реалізації товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на рахунки відкриті в банківських установах, а саме не включено суму коштів, що надійшли 29.03.2016 від ОСОБА_2 в розмірі 84150,00 грн. (в тому числі ПДВ в сумі 14025,00 гривень). Враховуючи зазначене, відповідачем був зроблений висновок про заниження ФОП ОСОБА_1 загального оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на загальну суму 70125,00 гривень (а.с.35).

Крім того, під час перевірки документально підтверджених витрат ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, контролюючим органом встановлено їх завищення на загальну суму 88812,33 гривень.

Підставою для такого висновку стало те, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 до складу інших витрат включена вартість послуг, пов`язаних з транспортуванням товару, які документально не підтверджені, а саме: відсутня оплата наданих послуг пов`язаних з транспортуванням товару ФОП ОСОБА_3 на суму 70000,00 грн. Зокрема, перевіркою виявлено, що згідно актів виконаних робіт наданих для перевірки та зареєстрованих податкових накладних, вартість наданих послуг становить 439583,00 грн. (без ПДВ) та 527500,00 грн. (з ПДВ), однак, згідно наданих для перевірки документів встановлено, що ФОП ОСОБА_1 оплачено надані послуги в сумі 369583,00 грн. (без ПДВ) та 443500,00 грн. (з ПДВ), що свідчить про наявність у позивача кредиторської заборгованості перед ФОП ОСОБА_3 на загальну суму 70000,00 гривень. Крім того, встановлено, що відповідно до інформації, зазначеної позивачем в декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік, до розміру понесених у вказаний період витрат, ФОП ОСОБА_1 включені інші витрати в сумі 556042,00 грн., однак сума документально підтверджених під час перевірки інших витрат становить 487583,00 грн. Вказане стало підставою для висновку, що розбіжність у сумі 68495,00 грн. (556042,00 грн. - 487583,00 грн. = 68495,00 грн.) виникла у зв`язку з тим, ФОП ОСОБА_1 включено до складу інших витрат частину суми витрат із наданих послуг щодо транспортування товару в розмірі 68459,00 грн., які не були оплачені, та як наслідок - про завищення ним розміру витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на суму 68459,00 грн.

Також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік до складу витрат включено суму податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності у розмірі 16720,92 грн., а також суму документально не підтверджених судових витрат в розмірі 3632,41 грн., з огляду на що контролюючим органом зроблено висновок про завищення ним розміру витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на суму 20353,33 грн. (а.с.38).

Враховуючи вищенаведене, посадовими особами Головного управління ДФС у Житомирській області в акті від 14.12.2018 зазначено про порушення ФОП ОСОБА_1 пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.3, пп.177.4.3., пп.177.4.4. п.177.4, п.177.10 ст.177 ПКУ, яке виявилось у заниженні в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 чистого оподатковуваного доходу у сумі 158937,33 грн. (70125,00 грн. + 88812,33 грн. = 158937,33 грн.).

Колегія суддів вважає зазначений висновок відповідача необґрунтованим з огляду на наступне.

Щодо невключення позивачем до складу загального оподатковуваного доходу в повному обсязі суми виручки в розмірі 84150,00 грн. (в тому числі ПДВ в сумі 14025,00 гривень), що надійшла 29.03.2016 від ОСОБА_2 та як наслідок заниження ФОП ОСОБА_1 загального оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на загальну суму 70125,00 гривень, суд зазначає таке.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, врегульовано ст.177 ПК України.

Згідно з пп.177.2 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Водночас, пп.165.1.31 п.165.1 ст.165 ПКУ України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, зокрема: основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.

Як зазначив ФОП ОСОБА_1 , що невключена ним до складу загального оподатковуваного доходу сума коштів в розмірі 84150,00 грн., що надійшла 29.03.2016 від ОСОБА_2 , є фінансовою допомогою (позикою), отриманою ним на підставі укладеного з ОСОБА_2 договору від 01.03.2016.

Так, встановлено та підтверджено наявними у справі матеріалами, що 01 березня 2016 року між ОСОБА_4 (далі - позикодавець) та ФОП ОСОБА_1 (далі - позичальник) був укладений договір позики (поворотної фінансової допомоги) (а.с.77). Відповідно до п.1.1, 1.2, 2.1 вказаного договору позикодавець надає позичальнику на безвідсотковій (безвідплатній) основі позику в сумі 100000,00 грн., а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк. При чому, згідно з п.3.2 та п.51 договору позика надається позичальнику у безготівковій формі, натомість повернення позики позикодавцю здійснюється готівкою (а.с.77).

З наявної у матеріалах справи виписки з карткового рахунку ФОП ОСОБА_1 , відкритого в АТ "Райфайзен банк Аваль" вбачається, що 29 березня 2016 року на картковий рахунок позивача надійшли кошти від ОСОБА_4 в розмірі 84150,00 гривень.

Як вказав позивач, зазначені кошти і є позикою, отриманою ФОП ОСОБА_1 від ОСОБА_4 на підставі договору позики від 01.03.2016 (а.с.76). Крім того, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_4 , в якій він підтвердив, що 16.05.2016 ФОП ОСОБА_1 повернув йому грошові кошти в сумі 84150,00 гривень, що були наданні останньому відповідно до договору позики від 01.03.2016 (а.с.78).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем підтверджено наявними у матеріалах справи документами, що кошти в сумі 84150,00 гривень, які 29 березня 2016 року надійшли на картковий рахунок позивача від ОСОБА_4 поворотною фінансової допомогою, а тому згідно з пп.165.1.31 п.165.1 ст.165 ПКУ України вона не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Отже, висновок контролюючого органу про невключення ФОП ОСОБА_1 до складу загального оподатковуваного доходу в повному обсязі суми виручки в розмірі 84150,00 грн. (в тому числі ПДВ в сумі 14025,00 гривень), що надійшла 29.03.2016 від ОСОБА_2 та, як наслідок, заниження позивачем загального оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на загальну суму 70125,00 гривень - є помилковим.

Щодо висновків перевірки про включення ФОП ОСОБА_1 до складу інших витрат частину суми витрат із наданих послуг щодо транспортування товару в розмірі 68459,00 грн., які не були оплачені, та як наслідок про завищення ним розміру витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на суму 68459,00 грн., суд зазначає наступне.

Підставою для такого висновку контролюючого органу стало те, що відповідно до актів виконаних робіт та зареєстрованих податкових накладних вартість наданих послуг становить 439583,00 грн. (без ПДВ) та 527500,00 грн. (з ПДВ), однак, згідно наданих для перевірки документів встановлено, що ФОП ОСОБА_1 оплачено надані послуги в сумі 369583,00 грн. (без ПДВ) та 443500,00 грн. (з ПДВ), що свідчить про наявність у позивача кредиторської заборгованості перед ФОП ОСОБА_3 на загальну суму 70000,00 гривень.

Разом з тим, в ході розгляду справи судом було досліджено надану позивачем виписку з його банківського рахунку, з якої вбачається, що 10.03.2016 ФОП ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти в сумі 84000,00 грн. (з них ПДВ 14000,00 грн.), а в призначенні платежу зазначено "за резину 8 штук" (а.с.79).

З даного приводу позивач пояснив, що вказані кошти в сумі 84000,00 грн. (з них ПДВ 14000,00 грн.), що були перераховані на рахунок ФОП ОСОБА_3 , є оплатою за наданні послуги з транспортування, однак при оплаті вказаних послуг в платіжному дорученні №37 від 15.03.2016 у графі призначення платежу ним помилково було зазначено "за резину 8 штук". З метою виправлення вказаної помилки позивач 15.03.2016 надіслав ФОП ОСОБА_3 лист про зміну призначення платежу, в якому повідомив ФОП ОСОБА_3 про те, що в платіжному дорученні №37 від 15.03.2016 на суму 84000,00 грн. у графі призначення платежу необхідно читати "За транспортні послуги згідно договору" (а.с.80).

Судом встановлено, що вищезазначені документи надавалися під час перевірки посадовим особам ГУ ДФС у Житомирській області, однак до уваги вони взяті не були.

Крім того, відповідачем не заперечується той факт, що зміна призначення платежу не повинна відображатися у виписках банку, оскільки, відповідно до листа Національного банку України від 26.09.2006 №25-113/1506-9580, питання щодо внесення змін до реквізиту "призначення платежу" після зарахування коштів на рахунок, має вирішуватись між платником та отримувачем коштів у порядку, узгоджденому між ними, без участі банку, що в даному випадку і було зроблено позивачем та ФОП ОСОБА_3 .

Отже, колегія суддів зазначає, що висновки відповідача про наявність у позивача кредиторської заборгованості перед ФОП ОСОБА_3 за транспортні послуги на загальну суму 70000,00 гривень є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем 15.03.2016 надіслано ФОП ОСОБА_3 лист, яким повідомлено останнього про помилку в призначенні платежу та зазначено призначенням платежу в платіжному дорученні №37 від 15.03.2016 на суму 84000,00 грн. (у тому числі ПДВ 14000,00 грн.) є "За транспортні послуги згідно договору" (а.с.80).

Таким чином, висновок відповідача про включення ФОП ОСОБА_1 до складу інших витрат частину суми витрат із наданих послуг щодо транспортування товару в розмірі 68459,00 грн., які не були оплачені, та як наслідок про завищення ним розміру витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на суму 68459,00 грн., є помилковим.

Оскільки підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.69), податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.70), вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019 (а.с.71) а також рішення № від 09.01.2019 (а.с.72) було саме заниження позивачем в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 чистого оподатковуваного доходу у сумі 158937,33 гривень і в ході розгляду справи було встановлено відсутність заниження ФОП ОСОБА_1 чистого оподатковуваного доходу у вказаний період, колегія суддів вважає, що зазначені рішення контролюючого органу також є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.73), яким ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 17531,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 14025,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3506,00 грн., а також податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.74), яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 50% за платежем податок на додану вартість в сумі 7012,50 грн., колегія суддів враховує таке.

Зі змісту акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 вбачається, що підставою для винесення зазначених податкових повідомлень-рішень стало не визначення ФОП ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на додану вартість від суми коштів, у розмірі 84150,00 грн., що надійшли на рахунок фізичної особи-підприємця, відкритий у банківській установі, від операцій із продажу товарно-матеріальних цінностей, не складання податкової накладної та не реєстрація такої в Єдиному Реєстрі податкових накладних, а також не включення суму ПДВ у розмірі 14025,00 грн. до податкового зобов`язання податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року, в результаті чого занижено ПДВ всього у сумі 14 025,00 грн.

Як встановлено судом, кошти в сумі 84150,00 гривень, які 29 березня 2016 року надійшли на картковий рахунок ФОП ОСОБА_1 від ОСОБА_4 є поворотною фінансової допомогою, а не доходом від операцій із продажу товарно-матеріальних цінностей, як про це зазначає відповідач.

Так, згідно п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Отже, з наведеного вбачається, що отримана платником податку на додану вартість поворотна фінансова допомога не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.73) та № від 09.01.2019 (а.с.74) є протиправними та підлягають скасуванню.

З приводу позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 356196,00 грн., суд зазначає наступне.

Підставою для винесення зазначеного податкового-повідомлення рішення стало порушення ФОП ОСОБА_1 п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 19.12.1995 №265/95-ВР та п.44.1 ст.44, п.177.10 ст.177 ПКУ, яке виявилось у реалізації позивачем не облікованого товару (борошна) на загальну суму 178098,00 гривень.

Зокрема, з акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 вбачається, що посадовими особами контролюючого органу встановлено, що позивачем реалізовано ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ згідно податкової накладної від 29.01.2016 №1 25000,00 кг борошна 1-го ґатунку по ціні 5,00 грн. за 1 кг на суму 125000,00 грн. (без ПДВ), а згідно податкової накладної від 04.02.2016 №3 реалізовано 15000,00 кг борошна 1-го ґатунку по ціні 5,00 грн. за 1 кг на суму 75000,00 грн. (без ПДВ).

Водночас, згідно відповіді ФОП ОСОБА_1 за в.. №2944/ФОП від 26.11.2018 на лист ГУ ДФС у Житомирській області від 22.11.2018 №5699/14/06-30-13-04 у позивача станом на 01.01.2016 року залишки товарно-матеріальних цінностей, а саме: борошна 1-го ґатунку становлять 10317,00 кг (а.с.97), а в період з 01.01.2016 по 04.02.2016 закупівлю борошна 1-го ґатунку він не здійснював, що на переконання контролюючого органу свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 був реалізований не облікований товар (29683,00 кг борошна 1-го ґатунку ) на загальну суму 178098,00 гривень.

Так, відповідно до пункту 12 статті 3 Закон України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Дослідивши долучені позивачем до позовної заяви первинні документи, що підтверджують реалізацію ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ борошна, суд встановив наступне.

Відповідно до рахунку-фактури №1 від 29.01.2016 (а.с.84), видаткової накладної №1 від 29.01.2016 (а.с.85), товарно-транспортної накладної №1 від 29.01.2016 (а.с.86) та акту прийому-передачі виконаних робіт №1 від 29.01.2016 (а.с.87) 29 січня 2016 року ФОП ОСОБА_1 реалізовано ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ 25000,00 кг борошна вищого ґатунку.

Натомість у податковій накладній від 29.01.2016 №1 (а.с.115) позивачем зазначено, що ним реалізовано 25000,00 кг борошна 1-го ґатунку.

Згідно з рахунком-фактурою №3 від 04.02.2016 (а.с.89), видатковою накладною №3 від 04.02.2016 (а.с.90), товарно-транспортної накладної №3 від 04.02.2016 (а.с.91) та акту прийому-передачі виконаних робіт №3 від 04.02.2016 (а.с.92) 04 лютого 2016 року ФОП ОСОБА_1 реалізовано ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ 15000,00 кг борошна вищого ґатунку.

Разом з тим, у податковій накладній від 04.02.2019 №3 (а.с.113) позивачем зазначено, що ним реалізовано 15000,00 кг борошна 1-го ґатунку.

Дану обставину позивач пояснив тим, що при виписці податкових накладних від 29.01.2016 №1 та від 04.02.2016 № 2, які описані з акті перевірки, ним було допущено помилки при заповненні графи "опис (номенклатура товарів)" та помилково було вказано "борошно 1-го гатунку", замість "борошно вищого гатунку".

Отже, колегія суддів зазначає, що посадовими особами під час перевірки протиправно не було взято до уваги інформацію, що містилась в первинних документах і підтверджувала реалізацію позивачем ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ 25000,00 та 15000,00 кг борошна вищого ґатунку. Висновки про реалізацію позивачем не облікованого товару - 29683,00 кг борошна 1-го ґатунку на загальну суму 178098,00 гривень, були зроблені контролюючим органом виключно на підставі податкових накладних, які не є первинними документами, що підтверджують обсяг та номенклатуру реалізованого товару.

Натомість, відповідачем в акті перевірки підтверджено, що станом на 01.01.2016 у ФОП ОСОБА_1 в залишках на складі обліковувалось 214717,00 кг борошна вищого ґатунку (а.с.97), тобто в обсязі, достатньому для можливості здійснення реалізації 40000,00 кг борошна вищого ґатунку ПСК "СЛОЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким до позивача застосовано штрафні санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 356196,00 грн., є протиправним.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 лютого 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Охрімчук І.Г.