Справа № 811/1149/18
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Кропивницький Справа № 811/1149/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Кармазиної Т.М., суддів Петренко О.С. та Жука Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру (№1789-ХІІ в редакції Закону №502-VІ (502-17) від 04.09.2008 р.), постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р., №657 від 30.08.2017 р., виходячи із заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Кіровоградської області про заробітну плату та її окремі складові начальника управління прокуратури Кіровоградської області від 12.03.2018 №18-100 вих.-18, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, у розмірі 90% від суми заробітку, починаючи з 01.10.2017 без обмеження граничного розміру пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 року у справі №811/1149/18, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.59-60, 88-90).

10.01.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 08.05.2018 року у цій справі за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України (а.с.94-98).

Заява мотивована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Також, установлено такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки". Посилаючись на ці обставини, як на виключні, заявник просить суд ухвалити нове судове рішення, яким скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 року у справі №811/1149/18, а його адміністративний позов задовольнити. Також заявником подана відповідь на заперечення, в яких позивач наполягає, що він має право на перерахунок пенсії на підставі статті 86 діючого на сьогодні Закону України «Про прокуратуру», оскільки мав відповідне право раніше, з моменту призначення йому пенсії у 2008 році на підставі ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (а.с.120-125).

У встановлений судом строк відповідачем надано до суду заперечення на заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами (а.с.116-117), в яких в обґрунтування позиції зазначено, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 залишено в силі постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018, яким повністю відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо проведення перерахунки пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру. Зазначене рішення суду не мало зобов`язального характеру для головного управління щодо вчинення будь-яких дій, зокрема подальшого його виконання. Відповідно вимога позивача щодо здійснення розгляду справи передбаченою п.1 ч.5 ст.361 КАС України у даному випадку не підпадає під її норму та підстави перегляду рішення суду за виключними обставинами відсутні. Отже, на думку головного управління, за результатами перегляду рішення за виключними обставинами треба застосувати норми п.1 ч.4 ст.368 КАС України та відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 р. по справі № 811/1149/18 залишити в силі.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 відкрито провадження за виключними обставинами та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с.109-110).

Судове засідання, призначене на 12.02.2020 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді зі складу колегії суддів у відпустці, розгляд справи перенесено на 13.02.2020 (а.с.129).

В судове засідання, призначене на 13.02.2020, учасники справи не з`явилися, представником відповідача подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.134).

Згідно ч.2 ст.368 КАС України, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, а також, надаючи оцінку обставинам, зазначеним заявником у заяві про перегляд рішення суду за виключними обставинами, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугою років, відповідно до Закону України Про прокуратуру.

14.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від 13.03.2018, надавши довідку прокуратури Кіровоградської області про заробітну плату та її окремі складові начальника управління прокуратури Кіровоградської області від 12.03.2018 №18-100 вих.-18. Просив провести з 01.10.2017 року перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років та здійснити її виплату, виходячи з 90% заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру (№1789-ХІІ в редакції Закону №502-VІ (502-17) від 04.09.2008 р. чинній на час призначення пенсії), постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р., №657 від 30.08.2017 р. (а.с.17-20, 22-23).

Листом №186/С-11 від 27.03.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки на даний час умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено. Тому бездіяльність Кабінету Міністрів України, який протягом тривалого часу не визначає умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ст.86 Закону №1697, не може вважатись доказом протиправності дій Пенсійного фонду України і покладати на нього обов`язки, не передбачені законодавством (а.с.21).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 року у справі №811/1149/18, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що як на момент звернення позивача зі заявою про перерахунок пенсії, так і на дату розгляду справи судом Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. До того ж вказано, що на час звернення позивача до управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії ч.13 та ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсії працівника прокуратури, втратили чинність, а на виконання вимог ст.86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, відповідно у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, у зв`язку з чим відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку обставинам заяви позивача про перегляд рішення суду за виключними обставинами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною першою та третьою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Станом на дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ, частина перша якої (в редакції чинній на час призначення пенсії) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частинами дванадцятою та сімнадцятою статті 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ, відповідно до яких обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII та на цій підставі втратила чинність частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.

Разом з цим, порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури урегульовано статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28.12.2014 №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

При цьому, суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 (надалі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд вказував, що до повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатує, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що "права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Основним Законом України не передбачено. Таке делегування порушує вимоги Конституції України, згідно з якими органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України). До аналогічних висновків Конституційний Суд України дійшов у рішеннях від 9 жовтня 2008 року № 22-рп/2008, від 23 червня 2009 року № 15-рп/2009" (абзац другий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 травня 2010 року № 14-рп/2010).

Отже, за результатами розгляду конституційної скарги Конституційний Суд вирішив визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційний Суд установив порядок виконання цього рішення, а саме:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.17 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною четвертою статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відтак, ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційною норми закону, який застосований судом до спірних відносин, є підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Так, норма закону, визнана Конституційним Судом України неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

При цьому, колегія суддів враховує, що у пункті 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, ч. 20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII з 13.12.2019 не підлягає застосуванню в редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість з 13.12.2019 підлягає застосуванню Закон у первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Окрім того, колегія суддів враховує, що за змістом частини першої статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України", суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Конституційний Суд України, як зазначалося вище, у пункті 3 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 установив такий порядок його виконання:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.

Отже, з 13 грудня 2019 року Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Таким чином, дана постанова, що набрала чинності 06 вересня 2017 року, є підставою для проведення перерахунку пенсії за вислугу років позивачеві по даній справі.

Разом з цим, оскільки положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII у первинній редакції, якими передбачено у якості підстави для проведення перерахунку пенсії підвищення заробітної плати працівників прокуратури, у спірних відносинах мають застосовуватись лише з 13 грудня 2019 року, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з 01 жовтня 2018 року відсутні.

Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів в часі, закріплений у статті 58 Конституції України.

Натомість, зважаючи на те, що частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року (тобто підстави для проведення перерахунку виникли лише з 13 грудня 2019 року), виходячи із завдань адміністративного судочинства та принципу верховенства права, враховуючи наявність підстав для перегляду рішення суду у цій справі за виключними обставинами, то суд вважає за необхідне скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у адміністративній справі № 811/1149/18 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 12.03.2018р. №18-100вих.-18, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Разом з тим, у задоволенні позову в іншій частині слід відмовити, оскільки станом на момент відмови відповідачем у перерахунку пенсії від 27.03.2018 №8186/С-11, підстави для проведення такого перерахунку були відсутні, оскільки вони виникли лише з часу ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 13 грудня 2019 року у справі №7-р(ІІ)/2019.

Так само, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача проводити виплату пенсії без обмеження граничного розміру, адже перерахунок пенсійної виплати наразі не проведено. При цьому, колегія суддів виходить з того, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, не визнані або оспорювані права. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому, а на даний час права позивача в цій частині не порушені.

Відтак, заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами необхідно задовольнити частково, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, здійснені позивачем документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 352,40 грн. підлягають стягненню за рахунок відповідача.

Щодо стягнення судового збору за подання апеляційної скарги та за заяву про перегляд рішення за виключними обставинами, суд відмовляє з таких підстав.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (далі за текстом - Закон), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства (ч.8 ст.6 Закону).

Так, Законом України «Про судовий збір» не визначено підстав для сплати судового збору за подання заяви про перегляд рішення за виключними обставинами, а тому такий судовий збір у відповідності до ст.139 КАС України, не підлягає розподілу.

Крім того, на час розгляду справи, відповідно до ч.4 ст.364 КАС України за подання і розгляд заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами судовий збір не сплачується.

Відповідно до частин 1, 2 статті 7 Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Згідно з частиною 5 статті 7 Закону повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Разом з тим, суд зазначає, що законодавством передбачено механізм повернення з державного бюджету помилково сплачених сум судового збору, який визначений Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Тобто, помилково сплачена позивачем сума судового збору підлягає поверненню у відповідності до Порядку №787.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 361-369 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 811/1149/18 та ухвалити нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 а, ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 12.03.2018 №18-100 вих.-18, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Головуючий суддя Т.М. Кармазина

Суддя О.С. Петренко

Суддя Р.В. Жук