Справа № 140/2882/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 140/2882/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРС Сістем» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРС Сістем» (далі - ТзОВ «ІРС Сістем») про стягнення податкового боргу в сумі 5 137 285 грн 58 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником загальнодержавних та місцевих податків і зборів, передбачених статтями 9, 10 Податкового кодексу України (далі - ПК України), однак всупереч вимогам статті 36 ПК України не виконує свого обов'язку щодо своєчасності та повноти сплати податків та зборів в порядку і строки, визначені цим Кодексом, в зв'язку з чим у відповідача виник податковий борг в розмірі боргу в сумі 5 137 285 грн 58 коп. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до повного погашення податкового боргу відповідачем. У зв'язку із наведеним позивач просить стягнути з ТзОВ «ІРС Сістем» податковий борг в сумі 5 137 285 грн 58 коп. з рахунків у банку, що обслуговують платника податків.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частин п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У поданому до суду відзиві від 22 жовтня 2019 року № 428 відповідач позовні вимоги заперечив з тих підстав, що в касаційному порядку переглядається справа №0340/1436/19 за позовом ТОВ «ІРС СІСТЕМ» до ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13 червня 2018 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1 309 417,50 грн., в тому числі за основним платежем - 1 047 534 грн., за штрафними санкціями - 261 883,50 грн., та від 13 червня 2018 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 2 400 027,50., в тому числі за основним платежем - 1 920 022 грн., за штрафними санкціями - 480 005,50 грн., донарахування за якими й визначено в обґрунтування наявності податкового боргу щодо стягнення якого позивач звернувся до суду. Відтак, відповідач вважає, що існує спір про право, а тому стягнення податкового боргу є неможливим. З наведених підстав просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін; призначено судове засідання у справі на 10:00 08 листопада 2019 року.

08 листопада 2019 року відкладено розгляд справи на 10:00 20 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року замінено в даній адміністративній справі позивача ГУ ДФС у Волинській області на Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області). Розгляд справи відкладено на 10:05 26 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року задоволено клопотання представника ТзОВ «ІРС Сістем» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в даній адміністративній справі; ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10:00 16 грудня 2019 року.

16 грудня 2019 року відкладено підготовче судове засідання на 12:00 23 грудня 2019 року.

Ухвалами суду від 23 грудня 2019 року відмовлено у задоволені клопотання представника ТзОВ «ІРС Сістем» про залишення позову без розгляду в даній справі; відмовлено у задоволенні клопотання представника ТзОВ «ІРС Сістем» про зупинення провадження у даній справі; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:30 30 січня 2020 року.

30 січня 2020 року сторони в судове засідання не прибули, при цьому представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою; судовий розгляд справи відкладено на 14:20 06 лютого 2020 року.

В судове засідання, призначене на 14:20 06 лютого 2020 року, сторони не прибули. При цьому, представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участв, а представник відповідач подала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України, особи які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно користуватися належними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 45 КАС України).

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Таким чином, повторне неприбуття представника відповідача у судове засідання із заявленням клопотань про відкладення розгляду справи суд розцінює як невиконання відповідачем процесуальних обов'язків шляхом ухилення від дій, покладених судом на нього як учасника судового процесу, що призводять до затягування судового розгляду справи.

Згідно із частиною третьою статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини девятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки відповідач, який належним чином був повідомлений про судове засідання, не забезпечив явку в судове засідання свого представника, а представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, тому розгляд справи проведено за відсутності учасників справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19 липня 2019 року встановлено, що ТзОВ «ІРС Сістем» 24 вересня 2010 року зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в ГУ ДФС у Волинській області (правонаступником якого є позивач) (а.с.6-8), має відкриті рахунки в банківських установах (а.с.11-12).

Судом встановлено, що станом на 22 липня 2019 року за відповідачем рахується податковий борг в сумі 5 137 285 грн 58 коп., в тому числі: по податку на додану вартість в сумі 3 322 350 грн 80 коп., по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1 814 934 грн 78 коп., що підтверджується довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету (а.с. 11-12) та розрахунком сум податкового боргу (а.с. 13-14).

Податковий борг по податку на додану вартість виник за рахунок несплати відповідачем грошових зобов'язань та штрафних санкцій донарахованих згідно із податковим повідомленням-рішенням від 13 червня 2018 року № в сумі 2 400 027 грн 50 коп., в тому числі: за податковими зобов'язаннями - 1 920 022 грн 00 коп., за штрафними санкціями - 480 005 грн 50 коп. (а.с.18) та внаслідок несплати нарахованої пені у сумі 922 385 грн 03 коп.

Загальна заборгованість відповідача по податку на додану вартість, з урахуванням наявної передплати в сумі 61 грн 73 коп., становить 3 322 350 грн 80 коп.

Податковий борг по податку на прибуток приватних підприємств виник за рахунок несплати відповідачем грошових зобов'язань та штрафних санкцій донарахованих згідно із податковим повідомленням-рішенням від 13 червня 2018 року № в сумі 1 309 417 грн 50 коп., в тому числі: за податковими зобов'язаннями - 1 047 534 грн 00 коп., за штрафними санкціями - 261 883 грн 50 коп. (а.с.16) та внаслідок несплати нарахованої пені у сумі 505 519 грн 82 коп.

Загальна заборгованість відповідача по податку на прибуток приватних підприємств, з урахуванням наявної передплати в сумі 2 грн 54 коп., становить 1 814 934 грн 78 коп.

Судом також встановлено, що ТзОВ «ІРС Сістем» оскаржило в судовому порядку податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 13 червня 2018 року № та №.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2019 року, в справі №0340/1436/18 в задоволені позову ТзОВ «ІРС Сістем» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено (а.с. 136-142).

Як передбачено статтею 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №0340/1436/18 набрало законної сили 14 березня 2019 року.

Згідно із пунктом 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, грошові зобов'язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 13 червня 2018 року № та №, слід вважати узгодженим з дня набрання законної сили рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року в справі №0340/1436/18, крім того в силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України вказана обставина при розгляді цієї справи не доказується.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до статті 59 ПК України відповідачу була надіслана податкова вимога форми «Ю» від 10 квітня 2019 року №38992-55 (а.с. 15), однак залишилась без належного реагування. Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З врахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу в розмірі 5 137 285 грн 58 коп. з рахунків ТзОВ «ІРС Сістем» підлягають до задоволення.

Згідно із частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРС Сістем» (45623, Волинська область, Луцький район, село Тарасове, вулиця Жовтнева, будинок 2А, ідентифікаційний код 37259158) в дохід Державного бюджету України податковий борг в розмірі 5 137 285 (п'ять мільйонів сто тридцять сім тисяч двісті вісімдесят п'ять) гривень 58 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк

Повний текст рішення складений 12 лютого 2020 року.