Справа № 398/3920/19(2-а/398/118/19)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 398/3920/19(2-а/398/118/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2019 року, (суддя суду першої інстанції Ніколаєв М.В.), ухвалене у відритому судовому засіданні в м. Олександрії, за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кузло Сергія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

01 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем постанову, у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №536400 від 24.10.2019 року та закрити справу.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що керуючи автомобілем, позивач порушив вимоги п.2.9 «в» ПДР України та при перевірці документів не пред`явив для перевірки документи, зазначені у п. 2.4. «а» ПДР України, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач зазначає, що відповідач не мав права його зупиняти, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху та не допускав жодних дій, за які відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки одразу ж після зупинки керованого ним транспортного засобу він на вимогу працівника поліції пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та чинний поліс ОСЦПВ. Вказані документи були уважно оглянуті інспектором з рук ОСОБА_1 , до рук поліцейського вказані документи не передавалися, так як це не передбачено чинним законодавством, що і стало, на думку позивача, причиною складання оскаржуваної постанови.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову. Також позивач зазначає, що відеозапис здійснювався поліцейським не від моменту зупинки керованого позивачем автомобіля та відповідно містить лише завершальний фрагмент спілкування з інспектором, коли позивач на його вимогу передати документи для оформлення постанови про порушення норм ПДР України в черговий раз вимагав пояснити йому причину зупинки транспортного засобу. В свою чергу, і висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованої підстави для зупинки керованого позивачем транспортного засобу та про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.4 «а» ПДР України спростовуються, зокрема рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року по справі №398/3921/19, яким задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Гуленка Сергія Петровича та скасовано винесену ним постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №528061. Позивач просить суд прийняти до розгляду зазначені рішення, у зв`язку з відсутністю можливості надання їх як докази до суду першої інстанції.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає, що ОСОБА_1 категорично відмовився пред`явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, що підтверджується відеозаписом з місця події. Крім того, відповідач заперечує щодо прийняття як доказу по справі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2019 року, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року по справі №398/3921/19, оскільки позивачем не заявлялося жодного клопотання з приводу зупинення провадженні у справі № 398/3920/19 до вирішення справи № 398/3921/19.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 жовтня 2019 року поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кузло С.В. було винесено постанову НК №536400, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 24.10.2019 року о 02 год. 15 хв. на автодорозі М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине керуючи автомобілем Iveco Daily 60с14, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України та при перевірці документів не пред`явив для перевірки документи, зазначені у п. 2.4. «а» ПДР України, чим порушив вимоги п. 2.4. «а» Правил дорожнього руху України.

Правомірність та обґрунтованість постанови НК №536400 від 24.10.2019 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відеозаписами, поданими відповідачем до матеріалів справи, зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, також відповідачем доведено дотримання процедури розгляду адміністративної справи, прийняття у відношенні позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення, відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови НК №536400 від 24.10.2019 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового соціального страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до 2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

У відповідності до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, у відповідності до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в матеріалах справи наявні відеозаписи з відео-реєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери патрульного поліцейського (а.с. 27), які було досліджено судом апеляційної інстанції.

Як видно з відеозапису відео-реєстратора патрульного автомобіля 24.10.2019 року о 02 год. 15 хв. патрульний автомобіль рухався позаду у попутному напрямку за вантажним автомобілем, номерний знак якого неосвітлений. Після чого, патрульний увімкнув проблискові маячки для зупинки транспортного засобу.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав зупинення поліцейським транспортного засобу.

Пунктом 2 частини 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупинити транспортний засіб якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що помітивши ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, відповідач як посадова особа органів Національної поліції, в порядку здійснення превенції правопорушення, повинен був зупинити водія та вказати йому на виявлені під час патрулювання обставини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Вказане свідчить про наявність у відповідача підстав для перевірки документів позивача.

Встановлені обставини справи та відеозапис нагрудної камери патрульного поліцейського свідчать, що поліцейським пояснено водієві причину зупинки, а саме порушення п. 2.9 «в» ПДР України, в свою чергу на вимогу поліцейського позивач посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, для перевірки не надав, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Доводи позивача стосовно протиправності постанови із посиланням на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2019 року, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року по справі №398/3921/19, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.10.2019 року серії НК №528061 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, суд вважає безпідставними, оскільки предметом даного спору є правомірність та обґрунтованість постанови НК №536400 від 24.10.2019 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не пред`явлення для перевірки документів, зазначених у п. 2.4. «а» ПДР України.

Відтак, враховуючи те, що адміністративне порушення, допущене позивачем, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеоматеріалами з місця події, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідає вимогам Закону, та підстави для її скасування - відсутні.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно встановлено обставини справи та прийнято законне й обґрунтоване рішення, тому підстави для його скасування - відсутні.

Керуючись ст. 286, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2019 року у справі № 398/3920/19(2-а/398/118/19) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 лютого 2020 року та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай