Справа № 640/2845/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 лютого 2020 року м. Київ № 640/2845/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
до третя особа Кабінету Міністрів України Харківський медичний університет
про визнання протиправною та скасування постанови №498 від 20.06.2018,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Кабінету Міністрів України, третя особа: Харківський медичний університет, в якому просить суд визнати протиправною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України "Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками" №498 від 20.06.2018.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно із п. 10 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, дія Положення №498 від 20.06.2018 поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності.

Обґрунтовуючи своє порушене право, позивач посилається на те, що будучи співробітником Харківського національного медичного університету не зможе поселитися у гуртожитку закладу вищої освіти, оскільки діючі студенти та співробітники можуть скористатися правом на приватизацію, що фактично позбавить останнього права користування гуртожитками.

Проте судом не приймаються до уваги вказані посилання, оскільки як вбачається із наявної у матеріалах позовної заяви довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 №18124/1654 від 02.10.2019, останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Тобто, з вказаного слідує, що позивач не є мешканцем гуртожитку, окрім того, останнім не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що останні потребується у одержанні в користування жилої площі в гуртожитку Харківського медичного університету, у зв`язку з чи, суд позбавлений можливості встановити, що позивач належить до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано оскаржуваний акт.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України гарантовано право кожній особі в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, посилання позивача на ймовірне порушення його прав у майбутньому не може слугувати підставою для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки станом на момент подання позовної заяви не відбулося порушення прав, свобод та інтересів останнього у публічно-правових відносинах.

Аналогічні норми визначені також ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Відповідно до статті 55 Конституції України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Проаналізувавши зміст позовної заяви, суд приходить до висновку, що остання не містить належних посилань на те, яким чином оскаржувана постанова вплинула на права та обов`язки позивача, не наведено доводів в обґрунтування того, що позивач є учасником тих правовідносин, на врегулювання яких прийнята оскаржувана постанова та не надано доказів на підтвердження викладених обставин.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Вказані недоліки мають бути усунуті позивачем, шляхом подачі суду відомостей про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача та з приєднанням належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 243, 248, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до 5 днів для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання вказаної ухвали суду.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності

Суддя А.С. Мазур