Справа № 564/3426/19
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3426/19

Рядок статзвіту № 140

12 лютого 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ро визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.12.2019 року відповідачем було винесено постанову серії ДП18 №680588 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В даній постанові зазначено, що 18.12.2019 року о 09 год. 10 хв. на а/д Н-25 Городище-Рівне-Староконстянтинів 138 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом LEXUS IS 220D, державний номерний знак НОМЕР_1 порушив правила обгону, а саме здійснив обгін на мосту, чим порушив вимоги пп. «г» п.14.6 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначив, що Правил дорожнього руху не порушував, вказану постанову вважає винесеною з порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, так як вона є необгрунтованою, безпідставною та протиправною, а також такою, що суперечить фактичним даним та не підтверджується належними та допустимими доказами.

Просив позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №680588 від 21.12.2019 року, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Ухвалою Костопільського районного суду від 28.12.2019 року відкрито провадження у справі, про що повідомлено сторони.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що транспортний засіб, який він нібито обігнав був вантажний автомобіль ГАЗ-53, який рухався у попутному з ним напрямку зі швидкістю близько 30 км/год. Зазначив, що проїжджаючи повз вантажний автомобіль він не перетинав суцільну смугу дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, тобто не виїжджав на смугу зустрічного руху. Зазначені фактичні дані були повідомлені ним працівникам патрульної поліції при складанні ними адміністративного протоколу та зафіксовані у тексті даного ним письмового пояснення, однак працівники поліції вказані факти не взяли до уваги та продовжили складати протокол оперуючусь не на докази, а на власні припущення. В зв`язку з чим вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при її винесені поліцейським не було з`ясовано всіх обставин справи та було допущено ряд порушень норм чинного законодавства, зокрема порушено ст. 280 КУпАП України, з оскаржуваної постанови не вбачається жодного доказу, на підставі якого вона була винесена, що свідчить про відсутність вини в його діях та неправомірність дій поліцейського, який виносив оскаржувану постанову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала в порядку ст.175 КАС України відзив на позовну заяву.

В обгрунтування своїх заперечень відповідач покликається на те, що 18.12.2019 року о 09 год. 10 хв. на а/д Н-25 Городище-Рівне-Староконстянтинів, 138 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом LEXUS IS 220D, державний номерний знак НОМЕР_1 порушив правила обгону, а саме здійснив обгін на мосту, чим порушив вимоги пп. «г» п.14.6 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. В результаті чого був зупинений поліцейським роти №3 батальйону управління патрульної поліції Рівненської області Департаменту патрульної поліції Мовчуном Є. Л. Вважає, що адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення є таким, що не підлягає до задоволення, у зв`язку з тим, що обставини на які покликається позивач по справі є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, не підтвердженні жодними доказами. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджено відеозаписом на DVD-R диску, який долучено до відзиву на позов. Вважає постанову від 21.12.2019 року серії ДП18 №680588 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позовної заяви, відзив на позовну заяву та доданий до неї DVD-R диск, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 21 грудня 2019 року відповідачем, стосовно позивача, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №680588, якою визнано відповідача ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 18.12.2019 року о 09 год. 10 хв. на а/д Н-25 Городище-Рівне-Староконстянтинів, 138 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом LEXUS IS 220D, державний номерний знак НОМЕР_1 порушив правила обгону, а саме здійснив обгін на мосту, чим порушив вимоги пп. «г» п.14.6 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 74 КАС встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того, згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 4 статті 77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд, дослідивши наданий відповідачем відеозапис на DVD-R диску встановив, що ним зафіксовано факт оголошення позивачу поліцейським про розгляд справи, а також роз`яснення позивачу його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак самого правопорушення відеозапис не містить. В зв`язку з чим, суд рахує, що оглянутий судом відеозапис є неповним та не відображає всіх обставин події, а тому не може бути доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, судом не встановлено наявність належних доказів у підтвердження вини позивача у вчиненні вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №680588 від 21.12.2018 року відносно ОСОБА_1 є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає до скасування, а в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2,72,73,74,77,90,205,229,286 КАС України, ст.7,9,245,251,280,283 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №680588 від 21 грудня 2019 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 КАС) з дня його проголошення.

Повне рішення складено

12 лютого 2020 року.

СуддяЛ. А. Грипіч