Справа № 360/5267/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5267/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також позивач), в інтересах якого звернулася представник позивача адвокат Оверченко Оксана Анатоліївна, до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі також відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Старобільського ОУПФУ, яка полягає у не включенні до страхового стажу позивача період роботи в колгоспі «Родина» з 06.06.1984 по 26.10.2005, та скасувати рішення Старобільського ОУПФУ від 08.11.2019;

- зобов`язати Старобільське ОУПФУ зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в колгоспі «Родина» з 06.06.1984 по 26.10.2005 при призначенні пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що в жовтні 2019 року позивач звернувся до Старобільського ОУПФУ за призначенням пенсії, надавши відповідні документи.

Рішенням від 08.11.2019 відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажує, оскільки трудова книжка колгоспника відсутня, а в наданій копії трудової книжки позивача не зазначений встановлений та вироблений мінімум трудової участі колгоспника період роботи з 06.06.1984 по 26.10.2005. Зарахувати до страхового стажу період роботи в колгоспі «Родина» з 06.06.1984 по 26.10.2005 не має можливості, оскільки цей період роботи не підтверджений уточнюючою довідкою підприємства, що передбачено Порядком, а саме: коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих працівників для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються уточнюючі довідки підприємства.

Позивачем були надані до відповідача необхідні довідки з архіву, але ці довідки завірені печатками архіву незаконних формувань в м. Свердловськ Луганської області.

На думку відповідача, для врахування наданих довідок при розрахунку пенсії відсутні законні підстави.

На підставі зазначеного, Старобільське ОУПФУ відмовилося враховувати заробітну плату і стаж позивача за вказані періоди.

Отже, відповідач відмовляється приймати, надані позивачем, довідки про заробітну плату та стаж за період роботи в колгоспі «Родина» з 06.06.1984 по 26.10.2005 виключно на тій підставі, що первинні документи, на підставі яких видані ці довідки, знаходяться на зберіганні в архіві м. Свердловськ, на тимчасово окупованій території.

Позивач вимушений звернутися до суду за поновленням права на застосування свого заробітку та страхового стажу при розрахунку розміру пенсії.

Відповідач заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на адміністративний позов (арк. спр. 64-67), в якому зазначив таке.

До управління 31.10.2019 надійшла заява від ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону| України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з заявою були надані наступні документи: паспорт для розгляду, ксерокопія до справи; ідентифікаційний номер для розгляду, ксерокопія до справи; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.11.2016 № 934-26363; трудова книжка для розгляду, ксерокопія до справи; військовий квиток серія від 30.04.1984 ВС № 097679 для розгляду, ксерокопія до справи.

До заяви щодо призначення пенсії за віком, позивачем не було долучено трудову книжку колгоспника та будь-які уточнюючі довідки стосовно періоду роботи позивача в колгоспі «Родина», КСП «Батьківщина» та АТЗТ «Батьківщина».

Період роботи позивача в колгоспі «Родина» з 06.06.1984 по 22.08.1993 не можливо включити до загального стажу роботи, оскільки у запису про роботу не зазначено встановлений та вироблений мінімум трудової участі колгоспника, а періоди роботи з 23.08.1993 по 31.12.2004 в КСП «Батьківщина» та АТЗТ «Батьківщина» не можуть бути зараховані загального стажу роботи, так як в записах в трудовій книжці не вказано інформацію про звільнення, прийняття на роботу, або переведення у вищезазначені підприємства.

Таким чином, загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 3 роки 9 місяців та 9 днів, що не відповідає вимогам статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до чого 08.11.2019 управлінням винесено рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Як вбачається з матеріалів які є додатком до позовної заяви та знаходяться в адміністративній справі № 360/5267/19, ОСОБА_1 долучив на підтвердження трудового стажу роботи в колгоспі «Родина», який в подальшому реорганізовано в КСП «Батьківщина» та АТЗТ «Батьківщина», уточнюючі довідки, які видані підприємствами розташованими на окупованій території; яка є непідконтрольною органам державної влади України. .

У відповідності з чинним законодавством України та на виконання наказу головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 04.07.2013 № 65, з метою попередження надання недостовірних документів.

У зв`язку з тим, що м. Свердловськ Луганської області (територіальне розташування колгоспу «Родина», КСП «Батьківщина» та АТЗТ «Батьківщина» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення віднесено до переліку населених пунктів, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань (Закон України від 16.09.2014 № 1680-VII Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей) органи Пенсійного фонду України тимчасово не виконують свої повноваження і не мають доступу до архівних сховищ, тому здійснити перевірку достовірності поданих документів немає можливості

Період роботи позивача із 06.06.1984 по 31.12.2004 можливо буде зарахувати до страхового стажу у разі переміщення архівів колгоспу «Родина», КСП «Батьківщина» та АТЗТ «Батьківщина» на контрольовану територію або повернення території під контроль органів державної влади України, та за умови здійснення управлінням перевірки достовірності поданих документів з метою попередження надання недостовірних документів для призначення та перерахунку пенсії.

Як вбачається із трудової книжки позивача - записи в трудовій книжці ОСОБА_2 не відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, а саме: при ліквідації та реорганізації підприємств, а саме: колгоспу «Родина», який в 23.08.1993 реорганізовано КСП «Батьківщина», а в подальшому 22.11.1996 в АТЗТ «Батьківщина» не вказано інформацію про його звільнення, прийняття на роботу або переведення у вищезазначені підприємства, а позивачем не надано будь-яких інших уточнюю документів.

Просить залишити без задоволення адміністративний позов адвоката Оверченко О.А. в інтересах ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії.

Сторони у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за відсутності сторін, позивач та його представник позовні вимоги підтримав, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог (арк. спр. 63, 69, 70, 72).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15.01.2020 (арк. спр. 1-2).

15.01.2020 розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 13.02.2020 (арк. спр. 39).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце: АДРЕСА_1 (Свердловський) р АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 , про що свідчить довідка від 08.11.2016 № 934-26363 (арк. спр.7 зворот. бік).

31.10.2019 позивач звернувся до Старобільського ОУПФУ із заявою щодо призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з заявою були надані: паспорт; ідентифікаційний номер; трудова книжка; довідка від 08.11.2016 № 934-26363 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до розгляду; військовий квиток серія ВС НОМЕР_1 від 30.04.1984 (арк. спр. 45).

Рішенням від 08.11.2019 Старобільське ОУПФУ відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажує, оскільки трудова книжка колгоспника відсутня, а в наданій копії трудової книжки позивача не зазначений встановлений та вироблений мінімум трудової участі колгоспника період роботи з 06.06.1984 по 26.10.2005. Зарахувати до страхового стажу період роботи в колгоспі «Родина» з 06.06.1984 по 26.10.2005 не має можливості, оскільки цей період роботи не підтверджений уточнюючою довідкою підприємства, що передбачено Порядком, а саме: коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих працівників для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються уточнюючі довідки підприємства (арк. спр. 20-21, 48-50).

Згідно з трудової книжки від 05.01.1982 серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 в період з 06.06.1984 по 26.10.2005 працював у колгоспі «Родина» зав. майстерні (арк. спр. 8-13, 52-58).

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

В силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються, у тому числі, пенсія за віком ( пункт 1 частини першої статті 9 Закону №1058).

Статтею 26 Закону №1058 визначені умови призначення пенсії за віком.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Тобто, Законом №1058 передбачено, що як для призначення, так і для перерахунку пенсії особа повинна звернутися із відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

В силу пункту 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, «письмово повідомляє заявника» про те, які документи «необхідно подати» додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку).

Пунктом 3.3. розділу ІІІ Порядку № 22-1 визначено, що саме «орган, що призначає пенсію», надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 також визначає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Натомість, відповідач проігнорував вище зазначені нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу.

З урахуванням положень пункту 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен спочатку всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не оцінював подані позивачем документи, не надавав необхідних фахових роз`яснень (порушення п. 3 Порядку № 637), не пропонував в рамках наданих повноважень (п. 3.3. Порядку № 22-1) можливість виклику до пенсійного органу свідків (пункти 17, 18 Порядку № 637).

Натомість, судом встановлено, що трудова книжка позивача має необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про роботу позивача з 06.06.1984 по 26.10.2005 у колгоспі «Родина».

Відповідачем не зазначено, а судом не виявлено доказів тому, що спірні записи в трудовій книжці позивача можна визнати такими, які зроблені з порушенням визначеної процедури.

Згідно з пунктами 1, 6 Основних положень «Про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, трудова книжка колгоспника є основним документом. Усі записи в трудовій книжці засвідчуються в усіх розділах за період роботи в колгоспі підписом голови колгоспу чи іншою уповноваженою правління колгоспу особою та печаткою.

Відповідно до абз. 1, 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Стосовно довідок, які були надані позивачем, від 15.11.2019 № 5951, 5952, 5953, 5954, 5955, 5956 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, в яких вказано, що позивач працював у колгоспі «Родина» з червня 1984 року по жовтень 2005 року із зазначенням кількості трудоднів та щомісячної заробітної плати, а також реорганізації колгоспу «Родина» 23.08.1993 у КСП «Батьківщина», 22.11.1996 - у АОЗТ «Батьківщина», які згідно позиції Старобільського ОУПФУ не повинні враховуватися при обчисленні пенсійного стажу позивача, оскільки вони видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території і до роботи не застосовуються відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (арк. спр. 14-19,27), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005р. №22-1, визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Луганська область від п. 12 зазначено м. Сорокине (Краснодонська сільська рада).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено Довжанський район.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів». Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини» ( Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» ( Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Україною, відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Згідно з частиною другою та частиною третьою статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідок від 15.11.2019 № 5951, 5952, 5953, 5954, 5955, 5956, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією Довжанського району, вказані довідки повинні враховуватися відповідачем - органом державної влади стосовно позивача - фізичної особи у реалізації його права на отримання пенсії з підстави знаходження підтверджуючих первинних документів на окупованій території, що є пропорційним меті, якої намагався досягти відповідач при поданні заяви про призначення пенсії та при наявних записах у його трудовій книжці, а неврахування таких документів пенсійним органом порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для врахування до страхового стажу ОСОБА_1 того періоду роботи з 06.06.1984 по 26.10.2005 у колгоспі «Родина», який з урахуванням відомостей щодо трудоднів, зазначених у довідці № 5951 від 15.11.2019, та відомостей у довідках від 15.11.2019 № 5952, 5953, 5954, 5955, 5956 відповідають нормам трудового та пенсійного законодавства щодо зарахування до страхового стажу.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки пенсійним органом довідки від 15.11.2019 № 5951, 5952, 5953, 5954, 5955, 5956, видані закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, належним чином не оцінювалися, неповно оцінена інформація, зазначена в трудовій книжці позивача стосовно періоду його роботи з 06.06.1984 по 26.10.2005 у колгоспі «Родина», суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, у зв`язку з чим вважає за доцільне визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення від 08.11.2019 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 31.10.2019 щодо призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, тобто з урахуванням та наданням правової оцінки довідкам від 15.11.2019 № 5951, 5952, 5953, 5954, 5955, 5956 на предмет наявності в них періодів, які повинні враховуватися при обчисленні страхового стажу позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн (арк. спр. 5).

Оскільки у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню в частині порушеного права позивача на призначення пенсії, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 08.11.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву від 31.10.2019 ОСОБА_1 до Старобільського ОУПФУ щодо призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яка полягає у не включенні до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі «Родина» з 06.06.1984 по 26.10.2005, зобов`язання Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі «Родина» з 06.06.1984 по 26.10.2005 при призначенні пенсії, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код 41246506, місцезнаходження: 92704, Луганська обл., Старобільський район, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1 А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця