Справа № 620/525/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року Чернігів Справа № 620/525/19

Чернігівський окружний адміністративний суд:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача Васильченко С.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Академії Державної пенітенціарної служби, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство юстиції України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Академії Державної пенітенціарної служби (далі також - позивач) до ОСОБА_1 ( далі також - ОСОБА_1 , відповідач), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство юстиції України ( далі також - третя особа) про стягнення з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з її утриманням у зазначеному закладі у розмірі 42442,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 42442,17 грн. У добровільному порядку такі витрати не відшкодовано, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.

Ухвалою суду від 01.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.07.2019 ухвалою суду за клопотанням відповідача розгляд справи призначено за правилами загального провадження з продовженням процесуального строку підготовчого засідання на 30 днів.

15.10.2019 ухвалою суду за клопотанням відповідача провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 620/2713/19.

16.01.2020 ухвалою суду провадження у справі поновлено.

Від відповідача надійшов відзив, в якому остання просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки довідка - розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Академії Державної пенітенціарної служби від 17.08.2017 № 5/221 на суму 42442,17 грн, не є доказом на підтвердження факту отримання послуг, зазначених у вказаній довідці, а відповідач у свою чергу цей факт заперечує, оскільки такі не отримувала.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому заперечує доводи, зазначені в відзиві та просить їх відхилити.

Представником третьої особи подані пояснення по справі в яких зазначено, що право вимагати відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача вищому навчальному закладі, відповідно до норм чинного законодавства виникло у Академії Державної пенітенціарної служби, яка є стороною контракту від 29.06.2017 №27 про здобуття освіти укладеного з відповідачем та якою безпосередньо здійснювались витрати на утримання курсанта ОСОБА_1 .

В судове засідання з`явились представник позивача, відповідач. Третя особа в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи належно повідомлена.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на доводи викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову повністю посилаючись на доводи викладені у відзивах.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

На підставі наказу начальника Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби України № 252 від 08.08.2013 ОСОБА_1 зараховано з 10.08.2013 курсантом першого курсу денної форми навчання Чернігівського юридичного коледжу ДПтС України за напрямом 6.030401 Правознавство за державним замовленням (а.с.20-21).

25.12.2013 між Чернігівським юридичним коледжем ДПтС України та ОСОБА_1 укладена угода №136 про підготовку фахівців з вищою освітою замовленням для Державної кримінально-виконавчої служби, яка набула чинності з дня її укладання (а.с. 15).

21.01.2016 проведено державну реєстрацію припинення Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби України (запис № 2002304) шляхом реорганізації (перетворення) в Академію Державної пенітенціарної служби. Академія ДПтС є правонаступником Чернігівського юридичного коледжу ДПтС України.

29.06.2017 між Академією Державної пенітенціарної служби (надалі - Академія) (виконавцем) з однієї сторони, центрально-західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробарії Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено Контракт № 27 про здобуття освіти (надалі - Контракт) (а.с. 16).

Відповідно до умов зазначеного Контракту, відповідач навчалась в Академії на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувалася після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

З 10.08.2013 по 30.06.2017 відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебувала у період навчання на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, була забезпечена житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

Відповідно до наказу Академії № 129 о/с від 30.06.2017 відповідачу присвоєно ступінь вищої освіти «бакалавр» та видано диплом про освіту ( а.с.23).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 2548/К від 30.06.2017 відповідачу було присвоєно первинне спеціальне звання лейтенанта внутрішньої служби (а.с.25).

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Контракту, відповідач була направлена для подальшого проходження служби до Державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)».

Відповідно до повідомлення про направлення на роботу №71 відповідач прибула до місця роботи 03.07.2017 та була призначена на посаду юрисконсульта юридичної групи ( а.с.26).

18.07.2017 відповідачем подано рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням(а.с.27).

Відповідно до витягу з наказу Державної установи «Крижопільський виправний центр (113)» №35/ос-17 від 24.07.2017 ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній службі України на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с.28).

Таким чином, відповідач, по закінченню навчання не відпрацювала, встановленого 3-річного терміну перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі, її було звільнено за власним бажанням, чим вона порушила умови укладеного між нею та Академією Контракту та повинна в повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.

Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 № 5/1221 від 17.08.2017, яка складена на підставі «Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, загальна сума визначених до відшкодування витрат становить 42442,17 грн, в т.ч.:

- грошове забезпечення з нарахуваннями - 18056,93 грн,

- продовольче забезпечення - 5291,60 грн,

- речове забезпечення - 4640,64 грн,

- медичне забезпечення - 1144,49 грн,

- оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії - 13308,51 грн (а.с. 19).

25.04.2018 відповідачу направлено повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі з довідкою-розрахунком №5/1221 від 17.08.2017 (а.с.18-19).

У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не відшкодувала витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані нормами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України № 2232-XII).

За приписами ч. 3, 5 ст. 25 Закону України № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 вказаного Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є","3", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 вказаного Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку "Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно з п. 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до п. 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з п. 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Факт нарахування та отримання відповідачем грошового забезпечення за спірний період підтверджується довідками № 391 від 26.09.2018 (т.1 а.с. 95) та № 27 від 30.01.2020 (т.2 а.с.67).

Відповідно до п. 2.1.2 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Витрати на харчування по курсанту ОСОБА_1 за період з серпня 2013 року по червень 2017 року підтверджується довідкою № 392 від 28.09.2018 (т.1 а.с. 96).

При цьому суд зазначає, що наказом Міністерства юстиції України від 08.08.2012 № 850/5 «Про затвердження Положення про організацію продовольчого забезпечення у Державній кримінально-виконавчій службі України на мирний час» (далі-Положення) передбачено порядок харчування, в тому числі курсантів слухачів навчальних закладів.

Відповідно до п 3.1 Положення в установах харчуванням забезпечуються:

- засуджені та особи, узяті під варту, - за плату, крім випадків, передбачених законодавством;

- діти, які знаходяться в слідчих ізоляторах із матерями та в будинках дитини при виправних колоніях, у яких відбувають покарання їх матері, - за рахунок держави;

- курсанти та слухачі навчальних закладів, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби. - за рахунок держави:

- персонал Д1 ІтС, який навчається в училищах професійної підготовки, - за рахунок держави;

- особи, які вступають до навчальних закладів, що належать до сфери управління ДПтС, на строк здавання вступних іспитів - за плату;

- сироти та особи, позбавлені батьківського піклування або один із батьків яких загинув при виконанні службових обов`язків v Державній .кримінально-виконавчій службі України, які вступають до навчальних закладів, що належать до сфери управління ДПтС. на строк здавання вступних іспитів - за рахунок держави.

Відповідно до п. 3.3 Положення право на продовольче забезпечення настає для курсантів, слухачів, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, навчальних закладів, що належать до сфери управління ДПтС, а також осіб рядового і молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби, які навчаються в училищах професійної підготовки, - з дня підписання наказу про зарахування на навчання.

Згідно з п. 3.4 Положення, основним способом харчування засуджених, осіб, узятих під варту, курсантів та слухачів навчальних закладів, що належать до сфери управління ДПтС, є котлове забезпечення, яке здійснюється через їдальні установ.

У відповідності до її. 3.7 Положення підставою для виключення із продовольчого забезпечення є наказ начальника установи, який видається у зв`язку з:

- вибуттям до іншої установи або звільненням засуджених та осіб, узятих під варту, у встановленому законодавством порядку;

-вибуттям із будинку дитини при установі виконання покарань дитини, яка досягла трирічного віку (в окремих випадках, передбачених законодавством, - до чотирирічного віку), або звільненням від відбування покарання її матері;

- присвоєнням первинних спеціальних звань курсантам навчальних закладів, що належать до сфери управління ДПтС, або відрахуванням їх із навчальних закладів;

- закінченням навчання слухачами навчальних закладів, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, та персоналом ДПтС. який навчався в училищах професійної підготовки, або відрахуванням їх із навчальних закладів;

- зарахуванням курсантами осіб, які здали вступні іспити до навчальних закладів, що належать до сфери управління ДПтС.

Інших підстав для виключення із продовольчого забезпечення, в тому числі проживання під час навчання у навчальному закладі за межами закладу, як зазначає ОСОБА_1 . Положенням не передбачено.

Відповідно до п.3.11 Положення курсанти навчальних закладів, що належать до сфери управління ДПтС мають право па отримання грошової компенсації замість продовольчого забезпечення протягом усього періоду навчання до дня їх випуску в розмірі вартості цих норм згідно із законодавством.

Однак ОСОБА_1 з відповідним рапортом про отримання грошової компенсації замість продовольчого забезпечення також не зверталась.

Згідно з п. 2.1.4. Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Факт надання медичної допомоги відповідачу у спірний період підтверджується довідкою про використання медикаментів та засобів медичного призначення за період навчання ОСОБА_1 з 10.08.2013 по 02.07.2017 від 01.10.2018 № 5/2112 (т.1, а.с.93) та документами бухгалтерського обліку, копії яких містяться в матеріалах справи (т.2 а.с.68-160).

Відповідно до п. 2.1.6. Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Факт фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантки ОСОБА_1 , яка навчалась в Академії Державної пенітенціарної служби набору серпень 2013 року - червень 2017 року підтверджується довідкою № 393 від 28.09.2018 (т.1 а.с. 97).

Отже, наданими позивачем доказами підтверджується факт витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Академії ДПтС.

Щодо посилань відповідача на те, що вона види забезпечення не отримувала, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч.2 ст. 73, ст. 76, ч.1,2,5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Якщо учасник справи без поважних причин не надає докази для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Однак відповідачем жодними доказами не спростовано доводи позивача, зокрема не надано інформації щодо неотримання: грошового забезпечення, харчування, медикаментів, а також щодо не користування відповідачем комунальними послугами.

Враховуючи викладене, суд встановив, що позивач надав докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Академія ДПтС, водночас відповідач, заперечуючи такий розмір, доказів на спростування вказаного не надала.

Доводи відповідача, що обов`язок доведення розміру суми, що стягується покладається на позивача не можна вважати обґрунтованими, оскільки вони суперечать положенням ст. 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд встановив, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Академія ДПтС в сумі 42442,17 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пп. 7-8 Порядку № 964 у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є правомірними та такими, що підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням в Академія ДПтС у розмірі 42442,17 грн.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби ( , р/р 7942, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172), витрати пов`язані з утриманням її в Академії Державної пенітенціарної служби, в сумі 42442,17 грн( сорок дві тисячі чотириста сорок дві грн) 17 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Академія Державної пенітенціарної служби, вул. Гонча, 34, м.Чернігів,14000 .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Третя особа: Міністерства юстиції України, вул. Городецька, 13, м. Київ, 01001, .

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2020 року.

Суддя І.І. Соломко