Справа № 320/5718/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5718/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року, суддя Журавель В.О., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив зобов`язати відповідача здійснити виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувано пункт 35 рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 27 лютого 2018 року внаслідок поранення, контузії, ЗЧМТ, травми хребта, їх наслідків і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 6 квітня 2018 року №37. Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи з 27 лютого 2018 року внаслідок поранення, контузії, ЗЧМТ, травми хребта, їх наслідків і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку № 975, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 20 серпня 2014 року по 24 грудня 2014 року та був звільнений з військової служби 15 червня 2015 року.

Згідно з довідкою до акту медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0203443 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 07 липня 2015 року. Причина інвалідності: захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, строк - до 01 серпня 2016 року; дата чергового перегляду - 15 липня 2016 року.

Згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 2642 від 14 червня 2016 року) встановлено, що мінно-вибухова травма (2014 рік), старшого сержанта у запасі ОСОБА_1 , 1977 року народження, наслідком якої стало: ЗЧМТ (струс головного мозку) та, в результаті падіння, пошкодження нижньої та верхньої щелеп із втратою зубів обох щелеп, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) в/ч п.п. НОМЕР_1 № 0676/1120/ф5 від 13 травня 2016 року, і що в подальшому призвело до розвитку: Наслідків перенесеної МВТ, ЗЧМТ (струс головного мозку, 2014 рік), пошкодження нижньої та верхньої щелеп із втратою зубів обох щелеп у вигляді повної вторинної адентії нижньої щелепи; часткової вторинної адентії верхньої щелепи (втрата жувальної ефективності за Агафоновим на 100%). Стану після перенесеної гострої реакції на стрес у вигляді тривожно-депресивного та інсомнічного синдромів з виходом в астенію. Міокардіофіброзу. Минучої міграції водія ритму по передсердях, синоаурикулярна блокада II ст. І типу. СН 0 ст., що підтверджено військово-медичними та військово-обліковими документами, - травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини. У зв`язку з цим, причинний зв`язок захворювань (травми, поранення, контузії, каліцтва) за протоколом засідання ЦВЛК № 4523 від 30 листопада 2015 року - відмінено. Підстава - протокол засідання ЦВЛК № 2642 від 14 червня 2016 року.

12 липня 2016 року згідно з довідкою до акту медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0527301 позивачу з 12 липня 2016 року встановлено ІІІ групу інвалідності та визначено причину інвалідності травма, пов`язана із захистом Батьківщини. У цій довідці визначено дату чергового перегляду на 15 липня 2017 року.

11 липня 2017 року згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0528242 позивачу призначено довічно ІІІ групу інвалідності з 01 серпня 2017 р, причина інвалідності травма, пов`язана із захистом Батьківщини.

27 лютого 2018 року позивачу встановлено довічно ІІ групу інвалідності з 27 лютого 2018 року, причина інвалідності: травма, пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0528778.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06 квітня 2018 року № 37: Старшому сержанту в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), якого 17 червня 2015 року звільнено з військової служби та 07 липня 2015 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (довідка МСЕК серія АВ № 0203443 від 07 липня 2015 року), а 12 липня 2016 року під час повторного огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія АВ № 0527301 від 12 липня 2016 року), та 27 лютого 2018 року - інвалідом II групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія АВ № 0528778 від 27 лютого 2018 року). Згідно з абзацом другим пункту 4 статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. ОСОБА_1 групу інвалідності змінено понад дворічний термін. Допомога у зв`язку з установленням III групи інвалідності виплачена в сумі 217 500 грн. 00 коп..

03 травня 2018 року листом Кагарлицького районного військового комісаріату № 888 позивача повідомлено, що згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України № 37 від 6 квітня 2018 року, який надійшов до Кагарлицького РВК за вх. №1211 від 27 травня 2018 року, комісія, розглянувши подані позивачем документи, дійшла висновку про відмову в виплаті одноразової грошової допомоги згідно п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Позивач, вважаючи своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності порушеним, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Законом України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі - Порядок №975).

В силу вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За приписами частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до абзаца 3 пункта 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Акт МСЕК, який первинно підтверджує втрату позивачем працездатності, складено 14 грудня 2015 року. Отже до цих правовідносин застосовується законодавство, що діяло станом на цю дату.

Відповідно до частини статті 16 Закону України №2011-ХІІ (у редакції, чинній станом на момент встановлення III інвалідності, 07.07.2015 року) одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності (пункт 7).

Відповідно до частини 2 статті 16-2 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ, який набрав чинності з 01 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення цієї норми застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2014 року.

Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017року, пункт 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

Обидві ці норми пункта 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ (абзац 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, двома роками, який обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

Колегія суддів звертає увагу, що на час первинного встановлення ОСОБА_1 втрати працездатності 07 липня 2015 року - правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

З аналізу наведених норм Закону України №2011-ХІІ та Порядку №975 вбачається, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, проте при виникненні цих підстав протягом двох років з моменту їх первинного встановлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 серпня 2019 року у справі № 826/7472/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 806/2187/18.

Посилання суду першої інстанції на постанови Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №278/2478/17, від 21 червня 2018 року у справі №751/4367/17, від 20 березня 2018 року у справі № 295/3091/17, від 15 березня 2018 року у справі №816/4195/15, від 28 лютого 2018 року у справі №806/694/16 та постанову Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі № 21-563а14, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки у названих справах інші обставини.

З матеріалів справи вбачається, що друга група інвалідності встановлена позивачу з 27 лютого 2018 року, тобто після спливу дворічного терміну з моменту встановлення йому втрати працездатності, що виключає підстави для отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права, що стало підставою для неправильного вирішення справи, тому рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року скасувати та прийняти у справі постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Повний текст виготовлено: 11 лютого 2020 року.