Справа № 340/3292/19
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3292/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (позивач) до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі Ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування в розрахунку компенсаційних виплат за невикористанні відпустки та відпускних грошового забезпечення, отриманого за період військової служби; та зобов`язати його провести перерахунок компенсаційних виплат за невикористанні дні відпустки та відпускних за 162 ні, враховуючи грошове забезпечення, отримане за період служби в ЗСУ та виплатити 91254,42 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 03.03.2015 по 04.11.2019 працював державним виконавцем Фортечного відділу ДВС Головного ТУЮ у Кіровоградській області. Під час праці державним виконавцем 10.06.2015 року був мобілізований до лав ЗСУ відповідно до Указу Президента "Про часткову мобілізацію" № 15/2015 від 14.01.2015. Наказом від 01.11.2019 р. № 770/к був звільнений з посади державного виконавця Фортечного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області 04.11.2019 р.. При звільненні з посади державного виконавця відповідачем була виплачена компенсація за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки для розрахунку якої було враховувано тільки середній заробіток за період роботи у ВДВС ГТУЮ в Кіровоградській області.
Позивач вважає, що середньоденна заробітна плата відповідно до якої повинні були розраховуватися компенсаційні виплати за невикористані відпустки повинна була б розраховуватися із сумарної виплати позивачу доходу в юстиції та військової частини, де він проходив військову службу. Отже, при розрахунку виплати компенсації за невикористані відпустки відповідачем було невірно розраховано середньомісячний та середньоденний заробіток, в зв`язку з чим компенсаційні виплати, сплачені позивачу за невикористані відпустки були значно меншими, ніж це передбачено законодавством.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у поданому суду відзиві посилався на те, що управлінням вірно проведено розрахунок відпускних і компенсації за невикористану відпустку позивачу відповідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Жодним Законом або іншим нормативно-правовим актом не передбачено зобов`язання здійснення розрахунку відпускних та компенсації за невикористанні дні відпустки роботодавцем щодо включення виплат, які проводились працівнику по контракту під час служби в Збройних Силах України, та відповідно проведення їх виплат. (а.с.48-66)
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши наявні в справі документи суд встановив наступне.
На підставі наказу №228/к від 02.03.2015р. "Про призначення ОСОБА_1 " позивача призначено на посаду державного виконавця відділу ДВС Кіровоградського районного управління юстиції. (а.с.60)
У 2015 році позивач призваний на військову службу, в зв`язку з чим його було увільнено від роботи з 10.06.2015 зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на особливий період, але не більше одного року, про що видано відповідний наказ №422/к від 09.06.2015 р. "Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на військову службу". (а.с.61-63)
В зв`язку з підписанням 07.07.2016 р. Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, 01.08.2016 р. відповідачем виданий наказ №1618/к "Про внесення змін до наказу від 09.06.2015 №422/к "Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на військову службу", згідно до якого "пункт 1 наказу викласти у такій редакції "Увільнити ОСОБА_1 , державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції, від роботи з 10 червня 2015 року у зв`язку з призовом на військову службу зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації". (а.с.15-16, 64)
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21.08.2019 року за № 53-рс позивач звільнено з військової служби у запас.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.08.2019 року за №183 позивача з 23.08.2019 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. (а.с.17)
Згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області № 615/к від 23.08.2019 р. позивача допущено до виконання своїх посадових обов`язків з 24 серпня 2019 року у зв`язку із звільнення з військової служби у запас. Даним наказом позивача було переведено на посаду державного виконавця Фортечного відділу ДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. (а.с.18)
За період з 30.08.2019 р. по 22.09.2019 р., 23.09.2019 р. по 23.10.2019 р., 23.10.2019 р. по 01.11.2019 р. відповідачем надавалась позивачу частина щорічної основної та додаткова оплачувана відпустка. (а.с.19-21)
Наказом № 770/к від 01.11.2019 р. позивача звільнено з посади державного виконавця Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 04.11.2019 р. за взаємною домовленістю із суб`єктом призначення, відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України "Про державну службу" з припиненням державної служби. Крім того, позивачу виплачена компенсація за 20 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 03.03.2016 по 02.03.2017, 30 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 03.03.2017 по 02.03.2018; 30 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 03.03.2018 по 02.03.2019; 14 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 03.03.2019 по 23.08.2019, 02 календарних дні додаткової відпустки за вислугу років за 2016 рік, 03 календарних дні додаткової відпустки за вислугу років за 2017 рік, 04 календарних дні додаткової відпустки за вислугу років за 2018 рік та 05 календарних днів додаткової відпустки за вислугу років за 2019 рік. (а.с.65)
На думку позивача, при розрахунку відпускних повинен враховуватися середній заробіток не тільки по виплатах ДВС, а і про виплатах за період його мобілізації та за час періоду служби в Збройних Силах України по контракту, укладеному на особливий період.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу військовослужбовці, внаслідок чого, на них розповсюджуються пільги, передбачені Законами "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей", КЗпП України та іншими нормативно-правовими актами.
Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Держава забезпечує соціальну та професійну адаптацію військовослужбовців, які звільняються з військової служби. Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне (продовольче, речове), грошове забезпечення (компенсацією за піднайом житлового приміщення), охорону здоров`я та безоплатне лікування. За всіма громадянами, які призвані під час мобілізації на військову службу, гарантовано зберігається місце роботи, посада, середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності.
Одночасно вони отримують грошове забезпечення як військовослужбовці.
Відповідно ч.1 ст.10-1 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.
Крім цього, ч.3 ст.119 КЗпП України вказує, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Частина 1 статті 24 Закону України "Про відпустки" визначає, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
При цьому, згідно із ч.2 ст.21 цього Закону, порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, відпустки у зв`язку з усиновленням дитини, відпустки для підготовки та участі в змаганнях, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок №100), згідно пункту 2 якого обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.
Пунктом 3 Порядку №100 передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад;розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.
Згідно абзацу 4 пункту 3 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження тощо), та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Відтак, у випадку, коли за працівником, на підприємстві (установі, організації) зберігається середній заробіток, відповідно йому проводяться виплати на даному підприємстві (установі, організації) тобто по основному місцю роботи, які і включаються до розрахунку при обчислені відпускних та компенсації за невикористану відпустку.
Пункт 7 Порядку №100 передбачає, що нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Як встановлено судом та не заперечується, позивач був увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку. Під час увільнення позивачу здійснювались виплати середньої заробітної плати, що також не заперечується.
Під час проходження військової служби по контракту позивачем було використано щорічну основну відпустку за 2019 рік в кількості 31 доби, що підтверджується наказом №183 від 23.08.2019 р. (а.с.17)
За період з 30.08.2019 р. по 22.09.2019 р., 23.09.2019 р. по 23.10.2019 р., 23.10.2019 р. по 01.11.2019 р. позивачу надавалась основна та додаткова відпустки з виплатою відповідних відпускних. (а.с.19-21)
На підставі наказу № 770/к від 01.11.2019 р. позивачу виплачена компенсація за 20 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 03.03.2016 по 02.03.2017, 30 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 03.03.2017 по 02.03.2018; 30 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 03.03.2018по 02.03.2019; 14 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 03.03.2019 по 23.08.2019, 02 календарних дні додаткової відпустки за вислугу років за 2016 рік, 03 календарних дні додаткової відпустки за вислугу років за 2017 рік, 04 календарних дні додаткової відпустки за вислугу років за 2018 рік та 05 календарних днів додаткової відпустки за вислугу років за 2019 рік. Відраховано із заробітної плати позивача кошти за 04 невідпрацьованих днів щорічної основної відпустки, у зв`язку із звільненням працівника до закінчення робочого року, в рахунок якого він одержав відпустку. (а.с.65)
Як вбачається із розрахунку нарахування компенсації за невикористані дні відпустки, заробіток за останні 12 місяців роботи (листопад 2018 жовтень 2019), що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки, складає 58 626,41 грн., кількість календарних днів за вказаний період становить 354 днів, сума середньоденної заробітної плати становить 165,61 грн. (58626,41 грн./354 дні).
Отже, виплачена позивачу сума компенсації за невикористані 104 дні відпустки становить 17 223,44 грн. (165,61 грн. * 104 дні). (а.с.27, 28-30)
Таким чином. суд дійшов висновку, що при розрахунку відпускних та компенсації за невикористану відпустку відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 205, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. В задоволенні адміністративного позоув відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України. Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Л.І. Хилько