Справа № 620/3906/19
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року Чернігів Справа № 620/3906/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Деснянського районного відділу у м. Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області (вул. Шевченка, буд. 26, м. Чернігів, 14013), Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (вул. Шевченка, буд. 51-А, м. Чернігів, 14013) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Деснянського районного відділу у м. Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Деснянського районного відділу у місті Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, оформленої у вигляді листа № 74.34/34-02-С-29 від 22.06.2019;

- зобов`язати Деснянський районний відділ у місті Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено її неповнолітньому сину у оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки будь-які питання щодо обов`язковості або примушування з отримання паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки є втручанням до приватного та сімейного життя, що становить порушення статті 8 Конвенції. Також зазначає, що будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що посадові особи Деснянського районного відділу у м. Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області не могли оформити неповнолітній дитині паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки, оскільки позивачем було надано заяву неналежної форми та без всіх необхідних документів, визначених законодавством, а тому заяву позивача було розглянуто у порядку встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Позивачем до суду подано відповідь на відзив в якій вказано, що відповідно до листа від 22.06.2019 вих. № 74.34-/34-02- С-29 на заяву позивача Деснянський районний відділ у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області не зазначає, що норми Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, є застарілими, а також відсутні посилання на не правильний спосіб звернення, не зазначено про можливість отримання паспорта у формі книжечки.

Відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що лист Деснянського районного відділу у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 22.06.2019 вих. № 74.34/34-02-С-29 містить достатнє роз`яснення порядку звернення щодо оформлення і видачі паспорта громадянина України, із посиланням на норми права, які регулювали зазначені правовідносини на той час. Відповідь була надана у порядку і строки, визначені Законом України «Про звернення громадян» без жодних порушень норм вітчизняного і міжнародного права.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 23.01.2020 до участі у справі залучено в якості другого відповідача Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14.06.2019 до Деснянського районного відділу у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області надійшла заява неповнолітнього ОСОБА_2 від 13.06.2019, в якій він просив оформити і видати йому паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорта громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, без присвоєння унікального номеру запису в реєстрі. Додатково зазначив про відмову від надання згоди від оформлення йому паспорту у формі пластикової картки та відмову від оформлення паспорта з електронним безконтактним носієм чи електронним чипом (а.с. 35).

Деснянським районним відділом у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області листом від 22.06.2019 за вих. № 74.34/34-02-С-29 було надано заявнику роз`яснення щодо порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України (а.с. 36-37).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Приписами частин першої та другої статті 32 Конституції України установлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012 надано офіційне тлумачення положення частини другої статті 32 Конституції України, зокрема: неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 8 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначені Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон).

Положеннями підпункту «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону передбачено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами другою та четвертою статті 14 Закону визначено, що документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

З аналізу викладених норм слідує, що чинним законодавством передбачена можливість видачі документа у формі книжечки і у вигляді картки.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України (частина перша, абзац перший частини другої статті 21 Закону).

У відповідності до частини п`ятої статті 21 Закону оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.

Згідно пункту 3 Розділу І Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (в редакції постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 № 3423-XII; далі - Положення № 2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Станом на день виникнення спірних правовідносин (день подання заяви) оформлення та видача паспорта регулюється Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 745; далі - Порядок № 302).

Приписами підпункту 1 пункту 7 Порядку № 302 установлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Крім того, згідно пункту 9 Порядку № 302 за оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта справляється адміністративний збір у порядку та розмірах, установлених законодавством. Адміністративний збір справляється у разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта зразка 1994 року. За оформлення паспорта вперше адміністративний збір не справляється.

Пунктом 35 Порядку № 302 визначено перелік документів, які необхідно подати заявнику для оформлення паспорта.

Працівник територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення паспорта, вчиняє дії, передбачені пунктами 24 - 29, 32 і 33 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи (пункт 37 Порядку № 302).

Отже, передумовою оформлення та видачі паспорта громадянина України є подання відповідної заяви з відповідними документами.

З матеріалів справи слідує, що неповнолітній ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного відділу у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області із заявою від 13.06.2019 (надійшла поштою 14.06.2019) про оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, однак дана заява складена у довільній формі та без надання, зокрема, копії свідоцтва про народження, фотокарток.

Тобто, оскільки заява подана позивачем у довільній формі, то вказане звернення не може бути підставою для видачі паспорта будь-якого зразка, у тому числі і у вигляді книжечки.

В даному випадку лист Деснянського районного відділу у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про розгляд звернення позивача не є відмовою в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою-анкетою про надання адміністративної послуги з наданням необхідних документів, визначених Порядком № 302.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладений у постанові від 27.11.2019 у справі № 589/4905/17.

Суд зазначає, що сама по собі незгода позивача зі змістом цієї відповіді не спростовує факту розгляду звернення ОСОБА_2 у встановленому законом порядку та не може бути підставою для визнання її протиправною, оскільки позивачем не дотримано встановленої законодавством процедури.

Аргументи позивача зводяться до констатації наявності у нього права на оформлення паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

В цій частині суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 806/3265/17 (провадження № 11-460заі18) та наголошує на тому, що позивач, як і будь-який громадянин України не позбавлений права вибору форми національного паспорта.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Деснянського районного відділу у м. Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області (вул. Шевченка, буд. 26, м. Чернігів, 14013, ), Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (вул. Шевченка, буд. 51-А, м. Чернігів, 14013, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.02.2020.

Суддя В.О. Непочатих