Справа № 1.380.2019.006842
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1.380.2019.006842

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

справа №1.380.2019.006842

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

12 лютого 2020 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лепеха А.М.,

представника позивача Іваницького Я.О.,

представника відповідача Пасічник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Розена” про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Розена” до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу,-

в с т а н о в и в:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ3675/451/АВ/ФС від 29.11.2019.

Ухвалою від 22.12.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити дію постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області №ЛВ3675/451/АВ/ФС від 29.11.2019 до набрання законної сили судовим рішенням у справі, а також зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 61012277 Сихівського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), відкритому на підставі постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ3675/451/АВ/ФС від 29.11.2019 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Заява обґрунтована тим, що накладення арешту на все майно позивача означає блокування всіх його банківський рахунків, здійснення виплати заробітної плати, сплати обов’язкових платежів. Позивач вказує на те, що з рахунків позивача може бути стягнуто кошти у розмірі 125190,00 грн, відповідно до оскарженої постанови ще до винесення судового рішення у справі. Вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання чинності судовим рішенням у справі, внаслідок вчинення виконавчих державним виконавцем, а також невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав, просив вжити заходи забезпечення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що таку заяву необхідно задовольнити частково, виходячи з такого.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд встановив, що позивач в обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Позивач вказує на те, що накладення арешту на все майно позивача означає блокування всіх його банківський рахунків, здійснення виплати заробітної плати, сплати обов’язкових платежів. Крім цього, виконання оскарженої постанови державним виконавцем може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Предметом позову у справі є постанова ГУ Держпраці у Львівській області №ЛВ3675/451/АВ/ФС від 29.11.2019, якою на позивача накладено штраф в розмірі 125190,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення” від 17.07.2013 №509 передбачено, що не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України).

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України “Про виконавче провадження” від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон України № 1404) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 вказаного Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В статті 34 Закону України № 1404 визначено вичерпний перелік обставин, при наявності яких державний виконавець зупиняє виконавче провадження. Відповідно до вказаної статті не передбачено зупинення виконавчого провадження при оскаржені постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

Нормами Порядку №509 також не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

Суд встановив, що оскаржена постанова пред’явлена до примусового виконання, внаслідок чого державний виконавець Сихівського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2020, постанову про арешт коштів боржника від 20.01.2020 та постанову про стягнення виконавчого збору від 20.01.2020.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи те, що державний виконавець розпочав примусове виконання постанови про накладення на позивача штрафу та вчиняються дії зі стягнення з позивача боргу у розмірі 125190,00 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання чинності рішенням у справі, внаслідок вчинення державним виконавцем виконавчих дій на підставі оскарженої постанови відповідача, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на вказане, суд вважає, що позов слід забезпечити шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 61012277, відкритому на підставі постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ3675/451/АВ/ФС від 29.11.2019 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Суд зазначає, що зупинення дії оскарженої постанови не є належним способом забезпечення позову, враховуючи положення статті 34 Закону України №1404.

При цьому вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Суд при розгляді заяви також враховує, що нормами ст. 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі “Пантелеєнко проти України” зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі “Дорани проти Ірландії” Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття “ефективний засіб” передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Салах Шейх проти Нідерландів”, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи “Каіч та інші проти Хорватії” (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд також враховує принципи, викладені у Рекомендаціях NR (89)8 про тимчасовий захист у адміністративних справах, прийнятих Комітетом Міністром Ради Європи 13.09.1989, в якій міститься заклик до компетентних судових органів у разі, якщо виконання адміністративного рішення може завдати значної шкоди приватним особам, на яких воно спрямоване, ужити належні заходи тимчасового захисту.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що для належного захисту прав позивача позов має бути забезпечено шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 61012277 Сихівського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), відкритому на підставі постанови Головного управління Держпраці у Львівській області №ЛВ3675/451/АВ/ФС від 29.11.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими про стягнення на користь держави штрафу у розмірі 125190,00 грн, до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи № 1.380.2019.006842.

Керуючись ст. ст. 150, 154, 243, 248 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Розена” про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 61012277, що перебуває у провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), відкритому на підставі постанови Головного управління Держпраці у Львівській області №ЛВ3675/451/АВ/ФС від 29.11.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими про стягнення на користь держави штрафу у розмірі 125190,00 грн, до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи № 1.380.2019.006842.

В задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області №ЛВ3675/451/АВ/ФС від 29.11.2019 до набрання законної сили судовим рішенням у справі відмовити повністю.

Ухвалу суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову допустити до негайного виконання.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 12.02.2020.

Суддя А.Г. Гулик