Справа № 620/134/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року м. Чернігів Справа № 620/134/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Бабинця С.П.,

представника відповідача Борецького С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області про стягнення грошової компенсації,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області та просить: стягнути з Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області () на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за затримку у виплаті належного грошового забезпечення при звільненні в сумі 54445,79 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на момент звільнення зі служби відповідач не провів остаточного розрахунку при звільненні та не виплатив позивачці одноразову грошову допомогу у розмірі 139518,75 грн. За таких підстав, у позивачки, в силу приписів ст.117 Кодексу законів про працю України виникло право на грошову компенсацію за затримку у виплаті належного грошового забезпечення при звільненні.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до наказу №186 о/с від 18 червня 2019 року начальника Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області, прапорщика ОСОБА_1 , диспетчера 11 державної пожежно-рятувальної частини 11, пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області (м. Чорнобиль) з 18 червня 2019 року звільнено у відставку за пунктами 12, 56,173,176, підпунктом «З» (за станом здоров`я).

Згідно вимог ч.1 ст.47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно вимог зазначених в ч.І ст.116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При звільненні позивачу був наданий грошовий атестат №36 від 02 липня 2019 року в якому зазначено, що при звільненні позивачу була виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 139518,75 грн.

При цьому вказана сума, на момент звільнення позивачки зі служби, фактично виплачена не була.

Листом від 20.11.2019 за №66/5/14170-Ф-148 позивачці було повідомлено, що кошти будуть виплачені в разі збільшення кошторису.

У відповідності до вимог ч.І ст.117 Кодексу законів про працю України, працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, за положенням ст.117 Кодексу законів про працю України обов`язковою умовою для покладання на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Верховний Суд України за результатами розгляду справи №6-948цс16 виклав правову позицію у відповідності до якої зазначив, що аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини у невиплаті належних звільненому працівникові кошти та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 Кодексу законів про працю України.

18.12.2019 заборгованість в сумі 139518,75 грн. була перерахована на картковий рахунок позивачки.

Таким чином позивачка має право на відшкодування за рахунок відповідача середньомісячної заробітної плати за період з 18.06.2019 по день фактичного розрахунку 24.12.2019.

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення позивачки на момент її звільнення зі служби від 3.02.2020 № 1 (а.с. 52), розмір її місячного грошового забезпечення складав 11161 грн. 50 коп.

Затримка розрахунку при звільнення складає 41 день та 5 повних місяців.

Розмір середньоденного грошового утримання складає 366 грн 95 коп. виходячи з наступного розрахунку (11161.5 * 12) : 365 = 366.95

Розмір необхідного до стягнення на користь позивачки середнього грошового утримання за час затримки остаточного розрахунку при звільненні складає 57312 грн. 45 коп., виходячи з наступного розрахунку (11161.5 * 5) + (366.95 * 41) = 57312.45

Відповідно до ч.І ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

З огляду на те, що позивач просив стягнути грошову компенсацію за затримку остаточного розрахунку при звільненні в сумі 54445 грн. 79 коп., а судом встановлено, що до стягнення на користь позивача підлягає 57312 грн. 45 коп., для повного та всебічного захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та стягнути на користь позивача саме цю суму.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області (вул.Межигірська, 8, м.Київ,04071, ) про стягнення грошової компенсації - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за затримку у виплаті належного грошового забезпечення при звільненні в сумі 57312 грн. 45 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2020 року.

Суддя С.Л. Клопот