Справа № 580/3520/19
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року справа № 580/3520/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2019 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати неправомірною відмову відповідача щодо не зарахування позивачу до пільгового стажу періоду із 30.01.1985 по 13.02.1997, зазначеного у рішенні відповідача №9 від 03.05.2019;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового пенсійного стажу позивача за Списком №2 період його роботи із 03.01.1985 по 01.08.1992, водієм в Старобабанській автоколоні Уманської автоколони 2234 великовагового автомобіля КРАЗ-256 "Б" вантажопідйомністю 12 т., по обслуговуванню Старобабанського гранітного кар`єру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.02.2019 він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом відповідача від 14.05.2019 №44400/03-14 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Відповідач вважає, що робота позивача у період з 03.01.1985 до 13.01.1997 на посаді водія автомобіля автотранспортного підприємства не передбачена Списком №2.

Позивач не погоджується з вказаною відмовою відповідача та зазначає, що під час роботи в Старобабанській автоколоні Уманської автоколони 2234 (правонаступником якої є ВАТ «Уманське АТП 17155») він працював на Старобабанському гранітному кар`єрі водієм великовагового автомобіля КРАЗ-256 «Б» вантажопідйомністю 12 тон, а зазначений вид робіт передбачений п.1 ч.1 Списку №2 виробництв, робіт, професій і посад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 (водії автотранспортних засобів, зайняті в технологічному процесі).

Позивач зазначає, що у зв`язку з ліквідацією ВАТ «Уманське АТП 17155» він не має можливості надати відповідну підтверджуючу довідку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Атестація займаної посади водія також не проводилась. На підтвердження роботи водієм великовагового автомобіля у період з 03.01.1985 до 13.01.1997 позивач надає, зокрема, копію трудової книжки, архівну довідку від 28.05.2019, видану архівним відділом Уманської міської ради про роботу на посаді водія в Старобабанській а/к.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Рідзеля О.А. від 03.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.12.2019 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що згідно документів, наданих позивачем при зверненні до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення пенсії, у період з 03.01.1985 по 13.01.1997 позивач працював водієм автотранспортного підприємства.

Відповідач стверджує, що посада водія автомобіля не передбачена Списком №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинними в період роботи позивача на ВАТ «Уманське АТП 17155», відтак, відсутні правові підстави для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту роботи в період з 03.01.1985 по 13.01.1997 на посадах, передбачених Списками протягом повного робочого дня, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, і доказів на підтвердження факту роботи водієм в Старобабанській автоколоні Уманської автоколони 2234 великовагового автомобіля КРАЗ-253 «Б» вантажопідйомністю 12 тон, по обслуговуванню Старобабанського гранітного кар`єру.

16.01.2020 до суду надійшло клопотання позивача, в якому він просить проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

До вказаного клопотання додано:

- заяву про виклик свідків, в якій просить викликати в якості свідка ОСОБА_2 для підтвердження факту роботи позивача у період з 03.01.1985 по 13.02.1997 восьмигодинний робочий день водієм в Старобабанській автоколоні Уманської колони 2234 (правонаступник ВАТ "Уманське АТП 17155") великовагового автомобіля КРАЗ-256 "Б" вантажопідйомністю 12 тон, по обслуговуванню Старобабанського гранітного кар`єру;

- клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому просить забезпечити проведення відеоконференції у справі у зв`язку з віддаленістю місця проживання позивача від суду; та залучити до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідка по даній справі ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 20.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотань позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, про виклик свідка та про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Вивчивши доводи позивача та відповідача, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

З трудової книжки позивача НОМЕР_1 вбачається, що позивач працював:

- з 03.01.1985 по 13.01.1997 водієм автомобіля 3 класу автоколони 2234, яка з 01.07.1986 перейменована в Уманське АТП 17155;

- з 05.03.1997 по 31.01.1998 слюсарем-ремонтником IV розряду в транспортно-вантажному цеху ВАТ «Старобабанський гранкар`єр»;

- з 01.02.1998 по 04.04.2002 помічником машиніста бурової установки V розряду ВАТ «Старобабанський гранкар`єр».

Згідно з наказом Мінавтотрансу УРСР від 29.04.1986 №91, Уманська автоколона 2234 перейменована в Уманське АТП 17155, правонаступником якої є ВАТ «Уманське АТП 17155».

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відкрите акціонерне товариство «Уманське автотранспортне підприємство 17155» зареєстроване як юридична особа 11.09.1997; запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи внесено до реєстру 30.05.2012.

Позивач, 27.02.1963 р.н., досягнувши 56-тирічного віку, 28 лютого 2019 року звернувся до Маньківського відділу з обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії надано: копія трудової книжки №04351935, копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копія військового квитка №7559073, копія атестату №7191, уточнюючу довідку про пільговий стаж роботи за списком №2 в Старобабанському гранітному кар`єрі виробничого об`єднання «Черкасинерудпром» №2 від 14.01.2019, довідку про реорганізацію підприємства та передачу документів в архів.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області від 03.05.2019 №9 підтверджено позивачу стаж роботи на посадах слюсаря-ремонтника та помічника машиніста бурової установки з 05.03.1997 по 16.03.2000 (п`ятирічний термін дії атестації від 17.03.1995), з 03.09.2001 (дата проведення чергової атестації) до 31.01.2002, що враховуються до пільгового стажу за списком №2; відмовлено позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду з 03.01.1985 до 13.01.1997, оскільки робота на посаді водія автомобіля автотранспортного підприємства не передбачена списком №2.

Листом відповідача від 14.05.2019 №44400/03-14 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. В листі зазначається, що період роботи з 03.01.1985 по 13.01.1997 на посаді водія автомобіля автотранспортного підприємства не зараховано у пільговий стаж, оскільки дана посада не передбачена списком №2.

28.05.2019 Архівним відділом Уманської міської ради видано позивачу архівну довідку від 28.05.2019 №483-19/04-10/229, за якою у документах архівного фонду Уманського автотранспортного підприємства 2234 (з 01.07.1986 - Уманське автотранспортне підприємство 17155; з 08.09.1997 - відкрите акціонерне товариство «Уманське АТП 17155») у книзі наказів з особового складу за 1985 рік значиться, що наказом №1-к від 03.01.1985 ОСОБА_1 зарахований водієм 3 класа в Старобабанську а/к з відкритою категорією «С» з тижневим випробувальним терміном з 03 січня 1985 року; у книзі наказів з особового складу начальника Уманського автотранспортного підприємства 17155 за 1997 рік значиться, що наказом №8 від 13.01.1997 ОСОБА_1 , водій Старобабанської АК, звільнений з роботи відповідно до ст. 38 КЗпП України з 13 лютого 1997 року.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 03.01.1985 по 13.02.1997, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV), на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Частина п`ята статті 114 Закону № 1058-IV визначає, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Таким чином, ч. 5 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлена можливість зарахування періодів роботи, а саме робіт за списком № 2 та роботи за професією водіїв великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, оскільки роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних пільгових умовах.

Наведене в сукупності свідчить, що правовими підставами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону № 1058-IV є: досягнення пенсійного віку чоловікам після 55 років; наявність страхового стажу роботи для чоловіків не менше 30 років; 3) наявність стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктами 1 та 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 цього Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за №1231/13105 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (п. 2 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань (п. 4 Порядку №18-1).

Пунктом 11 Порядку №18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

На підтвердження спеціального трудового стажу позивачем до суду надано, зокрема: трудову книжку, архівну довідку Архівного відділу Уманської міської ради від 28.05.2019 №483-19/04-10/229.

Зі змісту вказаних документів вбачається, що у період з 03.01.1985 по 13.01.1997 позивач працював водієм автомобіля 3 класа з відкритою категорією «С» в Старобабанській автоколоні Уманського автотранспортного підприємства 2234 (з 01.07.1986 - Уманське автотранспортне підприємство 17155).

Під час судового розгляду справи встановлено, що юридична особа відкрите акціонерне товариство «Уманське автотранспортне підприємство 17155» припинена 30.05.2012, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області від 03.05.2019 №9 відмовлено позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 03.01.1985 до 13.01.1997, оскільки робота на посаді водія автомобіля автотранспортного підприємства не передбачена списком №2.

Обгрунтовуючи включення посади водія автомобіля автотранспортного підприємства до Списку №2, позивач посилається на абз. 12 підрозд. 1 розділу І «Гірничі роботи» Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. N 461, де вказується «водії автотранспортних засобів, зайняті в технологічному процесі».

Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію позивача, суд зазначає, що процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.5 Порядку № 383 встановлено, якщо з 21 серпня 1992 року атестація не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком № 383.

Згідно з п. 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

З аналізу норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №383 суд дійшов висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Позивач не надає до суду доказів на підтвердження факту роботи у період з 03.01.1985 по 13.01.1997 на посадах, передбачених Списками протягом повного робочого дня, та доказів на підтвердження факту роботи в Старобабанській автоколоні Уманської автоколони 2234 водієм великовагового автомобіля КРАЗ-256 «Б» вантажопідйомністю 12 тон, по обслуговуванню Старобабанського гранітного кар`єру, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272, 287, 383 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя О.А. Рідзель