Справа № 440/3376/19
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 р.Справа № 440/3376/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старостіна В.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Полтавській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітра-С" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 06.12.19 року по справі № 440/3376/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Мітра-С"

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень,зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мітра-С" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення від 16.06.2019 №1205146/428824971, від 25.06.2019 №1202502/42824971, від 25.06.2019 №1202501/42824971, від 25.06.2019 №1202503/42824971;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні №4 від 20.05.2019; №7 від 28.05.2019; №8 від 28.05.2019; №9 від 28.05.2019, виписані ТОВ "Мітра-С";

- визнати протиправним та скасувати рішення про внесення ТОВ "Мітра-С" до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиків №85 від 06.05.2019;

- зобов`язати виключити ТОВ "Мітра-С" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про невідповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства, оскільки на вимогу контролюючого органу, після зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем надані письмові пояснення разом з документами, що стали підставою для складення податкової накладної, проте, відповідні документи не були взяті Комісією до уваги, у зв`язку з чим прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Стверджував, що оскаржувані рішення не містять чіткої підстави для відмови та не містять жодного підкреслення для визначення який саме документ не було подано.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 26.06.2019 №1205146/42824971, від 25.06.2019 №1202502/42824971, від 25.06.2019 №1202501/42824971 та від 25.06.2019 №1202503/42824971.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №4 від 20.05.2019, №7 від 28.05.2019, №8 від 28.05.2015, №9 від 28.05.2019 що складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Мітра-С" датою їх фактичного отримання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог також не погодився позивач, та подав апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Мітра-С" зареєстровано як юридичну особу, . Позивач є платником податку на додану вартість, що не заперечується відповідачами по справі.

25.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мітра-С" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельний Дім "Агросервіс" (покупець) укладено договір поставки товару (із відстрочкою платежу) №2505-19 за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, найменування, ціна, кількість, асортимент якого визначаються сторонами у специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього Договору.

На виконання умов вказаного договору позивачем виписано податкові накладні від 28.05.2019 №7 на загальну суму 826499,74 грн, у тому числі ПДВ 137749,96 грн, №8 на загальну суму 194836,20 грн, у тому числі ПДВ 32472,70 грн, №9 на загальну суму 638817,30 грн у тому числі ПДВ 106469,55 грн.

Вказані податкові накладні товариством подано для реєстрації в ЄРПН.

13.06.2019 позивачем отримано квитанції, у яких зазначено, що документи прийнято. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Позивачем 18.06.2019 подано пояснення та копії документів по зупинених податкових накладних від 28.05.2019 №7, 8, 9.

Комісією ГУ ДФС України в Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 25.06.2019 прийняті рішення №1202502/42824971 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 №7 в ЄРПН, №1202501/42824971 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 №8 в ЄРПН та 1202503/42824971 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 №9 в ЄРПН.

Відповідно до вказаних рішень підставою для відмови в реєстрації податкових накладних є ненадання платником податків копій документів: документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

20.05.2019 ТОВ "Мітра-С" (продавець) та Селянським (фермерським) господарством "Династія" (покупець) укладено договір поставки на умовах товарного кредиту №МК0520/1/19, за умов якого продавець зобов`язаний поставити та передати у власність Покупця насіння соняшника, кукурудзи та засоби захисту рослин, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, сплатити проценти за користування товарним кредитом та ціну товару відповідно до умов договору.

На виконання умов вказаного договору позивачем виписано податкову накладну від 20.05.2019 №4 на загальну суму 110019,00 грн, у тому числі ПДВ 18336,00 грн.

Вказану податкову накладну товариством подано для реєстрації в ЄРПН.

13.06.2019 позивачем отримано квитанцію, у якій зазначено, що документ прийнято. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена. ПН/РК відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Позивачем 19.06.2019 подано пояснення та копії документів по зупиненій податковій накладній від 20.05.2019 №4.

Комісією ГУ ДФС України в Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 26.06.2019 прийнято рішення №1205146/42824971 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.05.2019 №4 в ЄРПН.

Відповідно до вказаного рішення підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є ненадання платником податків копій документів: документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Крім того, 06.05.2019 на засіданні Комісії ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення внести до "Журналу ризикових платників" ІТС "Податковий блок" ТОВ "Мітра-С".

Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що владним суб`єктом не надано доказів відповідності закону оскарженого рішення, а вимога про зобов`язання виключити позивача з переліку платників з ознаками ризиковості поновлюється скасуванням спірного рішення.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податковий кодекс України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, згідно п. 201.10 ст. 201 Податковий кодекс України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податковий кодекс України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року затверджено Порядок, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - Порядок № 117).

Також на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 наказом Державної фіскальної служби України від 03.08.2018 № 523 затверджено Порядок взаємодії Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС (далі - Порядок №523).

Відповідно до пункту 6 Порядку №523 Комісіями регіонального рівня здійснює, зокрема, розгляд питань щодо внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків згідно з пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії).

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку № 523 до протоколу засідання комісій регіонального рівня обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків внесено до переліку ризикових платників податків; інша інформація, що розглядається комісіями регіонального рівня. Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Так, контролюючим органом позивача віднесено до переліку ризикових платників податків на підставі пункту 1.6 Критеріїв ризиковості платників податку.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України № 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, абз.1 п. 49.2, п. 49.18 ст.49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 та п. 46.2 ст.46 Податкового кодексу України; в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1-1.6 цих Критеріїв. Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути виявлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків вноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації. У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС. Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків. відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в електронному кабінеті.

Зі змісту витягу з протоколу №85 від 06.05.2019 встановлено, що підставою для внесення до "Журналу ризикових платників" ІТС "Податковий блок" ТОВ "Мітра-С" слугувало наявна податкова інформація, що свідчить про ознаки здійснення ризикових операцій платником, а саме посадовою особою ТОВ "Мітра-С" значиться ОСОБА_1 , який одночасно є посадовою особою 67 суб`єктів господарювання, один з яких внесений до АІС "СФП", станом на 06.05.2019 суб`єкт господарювання не має відкритих рахунків у банківських установах. Крім того, ТОВ "Мітра-С" не подано повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуване рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до п. 1.6 Критеріїв ризиковості платників податку за вказаною ознакою.

Крім того, щодо застосування контролюючим органом до позивача Критеріїв ризиковості платників податку визначених листом Державної фіскальної служби України № 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 10 Порядку № 117 встановлено, що критерії ризиковості платника податку, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Разом з тим необхідно зазначити, що лист Державної фіскальної служби України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 не затверджений будь-яким наказом Державної фіскальної служби України і не погоджений з Міністерством фінансів України, у зв`язку з чим не відповідає пункту 10 Порядку №117.

З огляду на відсутність державної реєстрації вказаний лист не може вважатись актом управління довгострокового та неодноразового застосування, який встановлює, змінює або припиняє загальні правила регулювання однотипних відносин щодо широкого кола осіб, а тому має виключно інформативно-рекомендаційний характер.

При розгляді справи суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року по справі №822/1878/18, зокрема, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення, яке оформлене протоколом №85 від 06.05.2019 комісії ГУ ДФС України в Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 25.06.2019 прийняті рішення №1202502/42824971 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 №7 в ЄРПН, №1202501/42824971 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 №8 в ЄРПН та 1202503/42824971 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 №9 в ЄРПН, не відповідає вимогам пунктів 1, 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесене необґрунтовано.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що внесення позивача до переліку ризикових платників, перешкоджає провадженню господарської діяльності останнього з огляду на те, що оскаржуване рішення є підставою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних і це створює перешкоди в здійсненні господарських операцій, що підтверджується матеріалами справи, з яких встановлено, що реєстрація всіх податкових накладних поданих після прийняття оскаржуваного рішення зупинена, а в подальшому прийняті рішення про відмову у такій реєстрації. А тому, рішення Комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення ТОВ "Мітра-С" до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості не може вважатись таким, що не порушує прав позивача.

Колегією суддів враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на висновки суду щодо протиправності оскаржуваного рішення та для належного відновлення порушених прав позивача, колегія суддів не враховує висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові Верховного Суду від 20.11.2019 по справі № 480/4006/18 та вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення про внесення ТОВ "Мітра-С" до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиків №85 від 06.05.2019, а також зобов`язати виключити ТОВ "Мітра-С" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиків

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказані обставини не було врахововано судом першої інстанції, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 року, підлягає частковому скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю"Мітра-С" задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі № 440/3376/19 в частині визнання протиправним та скасування рішення про внесення ТОВ "Мітра-С" до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиків №85 від 06.05.2019 та зобов`язання виключити ТОВ "Мітра-С" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиків - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю"Мітра-С" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про внесення ТОВ "Мітра-С" до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиків №85 від 06.05.2019 та зобов`язання виключити ТОВ "Мітра-С" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиків - задовольнити.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі №440/3376/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Старостін
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 14.02.2020 року