Справа № 160/4761/19
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 160/4761/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М., розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року (суддя Тулянцева І.В.) у справі за позовом Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради звернулось з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 14 лютого 2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано, що у позивача у зв`язку з відсутністю коштів на електронному рахунку була відсутня можливість реєструвати податкові накладні.

Представник позивача не з`явився, направив заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку неможливістю прибути в судове засідання, проте оскільки причин неявки зазначено не було, колегія суддів в задоволенні цього клопотання відмовила.

Представник відповідача не з`явився, повістку отримав 14.01.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, за результатами перевірки КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради () з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за вересень 2018 року, жовтень 2018 року зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у жовтні 2018 року та листопаді 2018 року, було складено акт № 3651/04-36-58-05/03341339 від 28.01.2019, яким зазначено, що в ході перевірки було встановлено порушення граничних строків реєстрації по 258 податковим накладним в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за вересень 2018 року та жовтень 2018 року на загальну суму податку на додану вартість 372300,77 грн., у тому числі порушення строку реєстрації:

- на 15 і більше календарних днів на загальну суму ПДВ 69847,71 грн.;

- від 16 до 30 календарних днів на загальну суму ПДВ 302453,06 грн.

На підставі акту перевірки № 3651/04-36-58-05/03341339 від 28.01.2019 було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано штрафні санкції, визначені ст. 120-1 Податкового кодексу України, а саме: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ - 69847,71 грн. застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 6984,81 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 302453,06 грн. застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 60490,61 грн., загальна сума штрафу становить 67475,42 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірно було застосовані штрафні (фінансові) санкції, передбачені п.120-1.1ст.120-1 Податкового кодексу України і підстави для скасування податкового повідомлення рішення № від 14 лютого 2019 року, відсутні.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно з п.185.1ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобовязань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

- дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 року, пункт 11 підрозділу 2 розділу XX доповнено абзацом восьмим, згідно із яким з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Таким чином, реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних, відноситься до обов`язків платника податку на додану вартість, що встановлені вказаними вище нормами Податкового кодексу України.

Реєстрація податкових накладених та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.12.2010 №1246.

Згідно з п. 10 та 11 Порядку №1246, датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття. Квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку. Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

Відповідальність платника за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачена пунктом 120-1.1ст.120-1 Податкового кодексу України.

Пунктом 120-1.1 ст. 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та201цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що в ході камеральної перевірки було встановлено порушення підприємством вимог статті 201 ПК України, а саме, порушення граничних строків реєстрації по 258 податковим накладним в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за вересень 2018 року та жовтень 2018 року на загальну суму податку на додану вартість - 372300,77 грн., у тому числі, порушення строку реєстрації: на 15 і більше календарних днів на загальну суму ПДВ 69847,71 грн.; від 16 до 30 календарних днів на загальну суму ПДВ 302453,06 грн.

Вірно судом першої інстанції було взято до уваги, що будь - яких доказів того, що позивач намагався зареєструвати вказані накладні вчасно в Єдиному реєстрі податкових накладних, до суду не надано.

Щодо поводів апеляційної скарги, то судом першої інстанції було зазначено наступне.

Згідно з п. 200-1.1 ст. 200-1 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування (далі - СЕА) ПДВ забезпечує автоматичний облік у розрізі кожного платника податку:

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Наведене свідчить, що дані суми є різними, а саме, сума живих грошей, що значаться на ПДВ-рахунку підприємства та сума розрахункового показника ліміту реєстрації.

Тобто залишок грошових коштів на електронному рахунок і ліміт реєстрації це абсолютно різні показники.

Що стосується ліміту реєстрації, то даний показник розраховується автоматично в СЕА за формулою з п .201 -1.3 Податкового кодексу України:

?Накл = ?НаклОтр + ?Мітн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ.

Штраф, накладений податковим органом за порушення граничних строків реєстрації 258 податкових накладних, що є значною кількістю накладних та відповідно до формули обчислення ліміту реєстрації (?НаклОтр) має забезпечувати достатній показник по ліміту, який до того ж може бути перевірений відповідальною особою підприємства у електронному кабінеті платника податків, а тому, посилання позивача на відсутність можливості реєстрації податкових накладних, суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції вірно не було взято до уваги доводи позивача з приводу того, що причиною несвоєчасної реєстрації податкових накладних за період вересень та жовтень 2018 року явилась та обставина, що підприємство не мало можливості поповнити свій рахунок з ПДВ в системі електронного адміністрування, оскільки, відповідно до норм п. 201.10 ст. 201 ПК України, з 1 лютого 2015 року, всі податкові накладні, в тому числі податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, а також податкові накладні, що не надаються покупцю, а також незалежно від суми ПДВ, вказаній в такій податковій накладній, підлягають обов`язковій реєстрації в ЄРПН.

Щодо доводів позивача з приводу того, що відсутність необхідних коштів на електронному рахунку з ПДВ в системі електронного адміністрування пов`язано із тим, що субвенції з Державного бюджету по відшкодуванню пільг та субсидій для населення за надання послуг за водопостачання та водовідведення підприємство отримує лише після 25 числа місяця наступного за звітним, судом першої інстанції вірно було зазначено, що вказані обставини ніяким чином не свідчать про відсутність обов`язку у підприємства здійснювати своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 13 лютого 2020 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш