Справа № 461/2312/19
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2312/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Чорненької К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чернія Володимира Олеговича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннявід 12.03.2019 року серії НК № 465953, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся в суд з позовом до командира 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чернія В.О., Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії НК №465953 від 12.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що 11 березня 2019 року о 23 годині 20 хвилин він рухався на належному йому автомобілі марки Opel Insignia, д.н.з НОМЕР_1 вулицею Окружною у м. Львові. В цей момент позивач зауважив, що позаду нього патрульний автомобіль поліції з включеними червоними проблисковими маячками, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 до його автомобіля підійшли інспектори поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і повідомили, що нібито він порушив правила дорожнього руху, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 Рух праворуч, який встановлений з виїзду з двору від будинку на вулиці АДРЕСА_1 , 89. ОСОБА_1 повідомив інспектору, що з ніякого двору не виїжджав і не міг порушити вимогу даного знаку, але інспектори, ігноруючи пояснення, переконували його, що це був саме автомобіль під керуванням позивача. Зазначає, що його було зупинено на вулиці Окружній 34, а це більш як кілометр від місця, де, нібито, автомобіль скоїв правопорушення. Також, інспектор ОСОБА_2 під час розмови підвищував на позивача голос, кричав та поводився зухвало, дані дії поліцейського є зафіксовані ОСОБА_1 на відео. Стверджує, що всі пояснення позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення були проігноровані працівниками патрульної поліції та в жодній мірі не прийняті до уваги при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджує її незаконність та необґрунтованість. Враховуючи наведене, вважає, що постанова від 12 березня 2019 року серії № 465953 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому просить дану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач позовні вимоги підтримав, давши аналогічні пояснення, у останнє судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив покликаючись на його необґрунтованість. Відповідач в останнє, а представник відповідача у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст.205 КАС України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутис я до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що постановою командира 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чернія В.О. від 12.03.2019 року серії НК №465953 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАПта накладено на нього штраф в розмірі 255 грн. за те, що він 12.03.2019 року о 00 год. 05 хв. у м. Львові на вул. Любінській, 89, оскільки не виконав вимогу дорожнього знаку ч.2 «Рух праворуч», чим порушив п. 8.4.г) ПДР.

15.03.2019 року ОСОБА_1 подав до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції скаргу на постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №465953, винесену командиром 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чернієм В.О.

Рішенням №121 Начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Пилипенка Р.О. від 21.03.2019 року щодо розгляду скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 465953 від 12.03.2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовлено, постанову серії НК №465953 від 12.03.2019 року залишено без змін.

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає, зокрема, у випадках перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач в судове засідання не з`явився та не довів правомірність винесеної ним постанови відносно позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наявність події адміністративного правопорушення, та не надав жодного доказу.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Однак, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Посилання у постанові на рапорт суд вважає формальним, оскільки сам рапорт є неконкретним, а особа, яка склала рапорт, в якості свідка, в суд не з`явилась, тому з`ясувати обставини справи суду не виявилось можливим.

Згідно п. 3.ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати.

Відповідно до ч.3 п.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно до ч. 5ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.122, 245, 251, 252 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до командира 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чернія Володимира Олеговича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12.03.2019 року серії НК № 465953 - задовольнити.

Постанову командира 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чернія Володимира Олеговичапро адміністративне правопорушення від 12.03.2019 року серії НК № 465953 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 11.02.2020 року.

Суддя О.Р.Юрків.