Справа № 213/934/19(2-а/213/9/19)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 213/934/19(2-а/213/9/19)

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. , розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ормоцадзе Ярослава Нодаровича на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області від 16 липня 2019 року (суддя Нестеренко О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ормоцадзе Ярослава Нодаровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з зазначеним позовом.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області від 16 липня 2019 року було скасовано постанову серії ЕАВ № 894286 від 04 лютого 2019 року, винесену Інспектором 2 роти 1 батальону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ормоцадзе Ярославом Нодаровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ст.122 ч.1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржене рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано наявність доказів порушення позивачем по справі пп. 18.1 Правил дорожнього руху України ненадання переваги в русі пішоходу.

Також зазначено що при розгляді справи відповідачем не було порушено вимог ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою інспектора 2 роти 1 батальону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ормоцадзе Я.Н. серії ЕАВ № 894286 від 04.02.2019 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 грн. ОСОБА_1 за те що він 04 лютого 2019 року о 16 год. 30 хв. в місті Кривому Розі на пр. Металургів, 32, керуючи транспортним засобом Богдан 231010, державний номерний знак НОМЕР_1 , на нерегульованому пішохідному переході не надав перевагу в русі пішоходу, який вже рухався по пішохідному переходу, чим порушив п.п.18.1 ПДР України,. затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п.18.1 ПДР України. Порушення було зафіксовано на бодікамеру АЕ00240.)

Позивачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності було оскаржено до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, шо з переглянутих судом під час розгляду справи відеозаписів, встановлено що дійсно автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , Богдан НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по пр.Металургів. При цьому в момент безпосереднього наближення вищевказаного автомобіля до пішохідного переходу, на проїжджу частину раптово вийшов пішохід, який не зупиняючись, та не змінюючи темп руху, пройшов проїжджу частину по пішохідному переходу. В цей час автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , пересік пішохідний перехід та продовжив рух. Враховуючи поведінку пішохода, темп його руху суд не вбачає в діях ОСОБА_1 невідповідності пп18.1 ПДР України, оскільки поза розумним сумнівом він не міг побачити пішохода за період часу достатньої для зупинки.

За висновками суду першої інстсанції, сам по собі факт перебування на пішохідному переході пішохода в момент пересікання автомобілем, яким керував ОСОБА_1 , не може однозначно і беззаперечно свідчити про порушення останнім правил дорожнього руху, в зв`язку з тим, що це не створило небезпеку для пішохода.

Також судом першої інстанції було зазначено, що з наданого відеоматеріалу вбачається, що дійсно відповідачем під час розгляду справи позивачу не були роз`яснені його права, та не надано можливість скористатися юридичною допомогою, чим порушено його право на захист.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, вимога пункту 18.1 ПДР України передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу обов`язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися.

Забороняється здійснювати об`їзд пішохода, який перебуває на пішохідному переході незалежно від відстані між ним і транспортним засобом, а також збільшувати швидкість з метою «проскочити» перед пішоходом, який ступив на нерегульований пішохідний перехід.

Водій повинен врахувати можливі маневри пішохода на пішохідному переході (пішохід може зупинитися, передбачаючи небезпеку, побігти або уповільнити хід) і спрогнозувати можливий розвиток ситуації: якщо ймовірно, що шляхи руху пішохода (незалежно від того, як він рухається) і транспортного засобу можуть перетнутися на переході, - уникнути такої ситуації, тобто дати дорогу пішоходу.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису бодікамери поліцейського , перед нерегульованим пішохідним переходом, позивач не надав перевагу пішоходу, яка почав рух через проїзну частину. Не зупиняючись, автомобіль позивача проїхав біля пішохода.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивачем при наближенні та перетині нерегульованого пішохідного переходу не створювалася перешкода чи небезпека для вказаного пішохода.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що відповідачем під час розгляду справи позивачу не були роз`яснені його права, та не надано можливість скористатися юридичною допомогою, чим порушено його право на захист.

Наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджено, що права, передбачені ст. 268 КУпАП України позивачу інспектором поліції було роз`яснено, усне клопотання щодо можливості скористатися юридичною допомогою розглянуто, проте позивачем дій щодо залучення адвоката не було здійснено. Письмове клопотання позивача інспектором поліції було долучено до матеріалів справи.

Таким чином, інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене судом першої інстанції враховано не було, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ормоцадзе Ярослава Нодаровича задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області від 16 липня 2019 року (суддя Нестеренко О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ормоцадзе Ярослава Нодаровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі складена 12 лютого 2020 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш