Справа № 161/16535/19
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/45/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою від 24.07.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 3 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 грн., а саме, що він 24.07.2019 року о 09 год. 39 хв. в м. Луцьку по вул.. Бойка, 1 порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини та створив перешкоду дорожнього руху, чим порушив п. 15.9 г ПДР України.

Вважає дії відповідача неправомірними, та просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Позивач в судове засіданні не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відзив на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

На підставі п.1 ч. 3 ст. 205 КАС України суд ухвалив розглянути справу у відсутності позивача, представника відповідача.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату час, і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.07.2019 року старшим інспектором департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Лялюк В.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі LC №003614 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 24.07.2019 року о 09 год. 39 хв. в м. Луцьку по вул.. Бойка, 1 водій транспортного засобу Nissan Tiida, д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини та створив перешкоду дорожнього руху, чим порушив п. 15.9 г ПДР України.

Пунктом 15.9 «г» ПДРУкраїни визначено, що зупинка на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутністю на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинку проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга - забороняється.

Відповідно до ч. 3ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає, посилаючись на те, що оскаржувана постанова не відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень прийняте не у відповідності, не на підставі та не в спосіб, передбачений Конституцією України й законами України, без урахування усіх обставин, що мають істотне значення для прийняття рішення, упереджено, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно ч.ч. 1, 2ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 74 КАС України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Вищевказані норми адміністративно судочинства визначають обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Позивач не заперечував щодо обставини, що автомобіль Nissan Tiida, д.н.з. НОМЕР_1 , належить саме йому.

Як вбачається з долучених позивачем до позову фотокопій, транспортний засіб Nissan Tiida, д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини та створив перешкоду дорожнього руху іншим транспортним засобам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови серії LC №003614 від 24.07.2019 року суд не вбачає, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, на підставі ст.. 61 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішенням може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суд через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду виготовлено 30.01.2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська