Справа № 280/5445/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Справа № 280/5445/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою

Харківського національного університету внутрішніх справ (61080, м.Харків, проспект Льва Ландау, буд.27; )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - позивач, ХНУВС) до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, а саме, грошові кошти в розмірі 40 676,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ та зарахований курсантом 1-го курсу ХНУВС з 30.08.2010 з присвоєнням звання «рядовий міліції». 01.09.2010 між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України в Запорізькій області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до умов якого в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п.3 Договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання. Наказом ХНУВС від 05.07.2014 за №142о/с відповідача відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до Головного управлінні МВС України в Київської області (далі - ГУ МВС України в Київській області) для подальшого проходження служби. Наказом ГУ МВС в Київській області від 20.02.2015 за №94 о/с відповідача звільнено відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за п.64 «ж» (за власним бажанням). Згідно з Довідки-розрахунку щодо витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, яка складена ХНУВС, вбачається, що відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 40676,38 грн. Станом на день звернення до суду відповідач добровільно не відшкодував кошти, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача такі витрати.

У відповідності до вимог ч.3 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) здійснений запит до Мелітопольської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

11.12.2019 з Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради до суду надійшла відповідь, відповідно до якої відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 16.12.2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 15.01.2020.

11.01.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№1366), в якому відповідач зазначає, що на момент підписання тристороннього договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 01.09.2010 він не мав необхідних обсягів цивільної дієздатності, оскільки був неповнолітнім. Також вказує про відсутність розрахунку понесених комунальних витрат на його утримання. Крім того, зазначає, що він щорічно починаючи з 27.07.2011 подавав рапорт про зняття його з котлового та інших видів продовольчого забезпечення, у зв`язку з чим вважає, що витрати на продовольче забезпечення у сумі 10650,78 грн. є безпідставними. У зв`язку з тим, що протягом останніх трьох років навчання не мешкав у казармі на території ХНУВС та за свій рахунок орендував житло, вважає стягнення витрат за житлово-комунальні послуги та спожиті енергоносії у сумі 8 926,43 грн. безпідставними. Просить відмовити в задоволені позову.

Ухвалою суду від 15.01.2020 відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 10.02.2020.

У судове засідання 10.02.2020 сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, відповідач про причин неявки суду не повідомив, заяв або клопотань не подавав.

Відповідно до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, і немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.205 КАС України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено такі обставини.

Наказом ХНУВС від 10.08.2010 № 403 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу до навчально-наукового інституту психології, менеджменту, соціальних технологій ХНУВС за спеціальністю 6.170102 «системи технічного захисту інформації з 30 серпня 2010 року, присвоївши спеціальне звання «рядовий міліції» (а.с.7).

01 вересня 2010 року між ХНУВС з одного боку (далі - Виконавець), Головним управлінням МВС у Запорізькій області з другого боку (далі - Замовник) та громадянином України рядовим міліції ОСОБА_1 (далі - Особа) з третього боку укладено Договір №17721-10 зі/Зп про підготовку у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с.14-15).

Відповідно до підпункту 2.3.6 вказаного Договору передбачено, що Особа зобов`язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 3 Договору визначено підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, зокрема, відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (підпункт 3.2 Договору).

Згідно з пунктом 4.4 Договору у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Наказом ХНУВС від 30.08.2011 №441 рядового міліції ОСОБА_1 переведено з 1-го на 2-й навчальний курс, загальна сума витрат на утримання за 2010/2011 навчальний рік - 12 855,05 грн (а.с.8).

Наказом ХНУВС від 28.08.2012 №409 рядового міліції ОСОБА_1 переведено з 2-го на 3-й навчальний курс, загальна сума витрат на утримання за 2011/2012 навчальний рік - 14 721,85 грн (а.с.9).

Наказом ХНУВС від 27.08.2013 №385 рядового міліції ОСОБА_1 переведено з 3-го на 4-й навчальний курс, загальна сума витрат на утримання за 2012/2013 навчальний рік - 11 040,78 грн (а.с.10).

Наказом ХНУВС від 05.07.2014 №142 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_1 відраховано зі складу курсантів 4-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів боротьби з кіберзлочинністю та торгівлею людьми ХНУВС з 05.07.2014 до ГУ МВС України в Київській області. Визначена сума витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, склала 40676,38 грн. (а.с.12).

Наказом Головного управління МВС України в Київській області від 20.02.2015 №94 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п.64 «ж» (за власним бажанням) лейтенанта міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу аналітичної роботи і комп`ютерної розвідки Управління боротьби з кіберзлочинністю з 23 лютого 2015 року. Вислуга років на день звільнення складає 04 роки 05 місяців 23 дні (а.с.13).

Згідно Довідок-розрахунків витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС, в сумі 40676,38 грн. (а.с.16-22).

Позивач вважає, що оскільки на момент звільнення з органів внутрішніх справ відповідач не відпрацював три роки, зазначене спричинило настання наслідків у вигляді обов`язку відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі. Відповідач у добровільному порядку витрати не відшкодував, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що за змістом ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України входять навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення.

Відповідно до п.2 ст.52 Закону України «Про освіту» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 14 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням» № 992 від 22.08.1996 року, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Відповідно до положень ст.18 Закону України «Про міліцію» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Установлення правових відносин між курсантами вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, яким не виповнилося 18 років, і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок №313), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та визначав механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби (далі - особи), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Згідно з п.2.1.2.1 Порядку №313 відшкодування витрат на продовольче забезпечення здійснюється на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається вартість харчування, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

Відповідно до п.2.1.3 Порядку №313 витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Відшкодування витрат на речове забезпечення здійснюється на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» та відповідно до вимог Законів України «Про вищу освіту», Закону України «Про міліцію», з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.

Спільним Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007 року затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок № 419).

Відповідно до п.2.1 Порядку № 419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Норми забезпечення форменим одягом осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та військовослужбовців спеціальних моторизованих частин міліції внутрішніх військ МВС України затверджені наказом МВС України від 15.02.2001 № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету міністрів України «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції» від 17.11.2001 № 1515.

Відповідно до зазначеної структури грошового забезпечення курсантів навчальних закладів органів внутрішніх справ протягом навчання у ХНУВС відповідачу нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення.

Щодо заперечень відповідача про те, що витрати на продовольче забезпечення у сумі 10650,78 грн. та витрати за житлово-комунальні послуги та спожиті енергоносії у сумі 8926,43 грн. є безпідставними, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав до суду жодних доказів не підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, правильність розрахунку заборгованості (заборгованість становить 40676,38 грн., а саме за грошове забезпечення в сумі 11826,56 грн.; продовольче забезпечення по 19.06.2014 в сумі 14201,04 грн.; речове забезпечення у сумі 2746,88 грн.; вартість житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв в сумі 11901,90 грн.) не спростував. Крім того, суд враховує, що ані під час навчання у ХНУВС, ані під час служби в органах внутрішніх справ позивач не оспорював суми витрат на його навчання та утримання у вищому навчальному закладі, під час звільнення з органів внутрішніх справ знав про необхідність відшкодування таких витрат, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 від 13.02.2015, копія яких долучена до матеріалів справи.

Щодо аргументів відповідача про недійсність Договору №17721-10 зі/Зп про підготовку у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2010 з огляду на те, що на момент його укладення позивач був неповнолітнім, суд зазначає, що загальні положення про правочини, у тому числі правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону, визначаються нормами цивільного законодавства та є цивільними правовідносинами, спори у яких не відносяться до компетенції адміністративного суду.

До суду не надано доказів визнання Договору №17721-10 зі/Зп про підготовку у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2010 недійсним у встановленому законом порядку.

Крім того, суд враховує, що обов`язок відшкодування Міністерству внутрішніх справ України витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, виник у відповідача в силу вимог Закону України «Про міліцію».

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Харківського національного університету внутрішніх справ є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За відсутності доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (одержувач: Харківський національний університет внутрішніх справ, Код організації: 08571096, Банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, р/р 5066, МФО 820172, Код банку одержувача: 25010100, юридична адреса: пр.-т. Льва Ландау, буд. 27, м. Харків, 61080) витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому навчальному закладі, а саме грошові кошти в розмірі 40 676,38 грн (сорок тисяч шістсот сімдесят шість гривень 38 коп.).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Харківський національний університет внутрішніх справ, місцезнаходження: 61080, м.Харків, пр-т.Льва Ландау, буд.27; .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 12 лютого 2020 року.

Суддя М.О. Семененко