Справа № 364/46/20
Суддя: Макаренко Л. А.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/46/20
Провадження № 2-а/364/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

Позивача,

Відповідач не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), до інспектора патрульної поліції Сабуцького Петра Вікторовича (адреса місця роботи: вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київська обл., 09100) про скасування постанови серії БАА № 762374 від 09.01.2020 р. у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 17.01.2020 р. надійшов зазначений позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Сабуцького П.В. про скасування постанови серії БАА № 762374 від 09.01.2020 р. у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування своїх позовних вимог Позивач у позові зазначив, що 09.01.2020 р. близько 18 год. він керував автомобілем «Volkswagen Transporter» та рухався у напрямку смт Володарка (автодорога Р-17, 12 км), був зупинений названим патрульним, який звинуватив Позивача у тому, що в автомобілі не працював лівий габарит, а потім у тому, що цей автомобіль не пройшов технічний огляд, у зв`язку з цим патрульний склав оскаржувану у цьому позові постанову, наклавши на Позивача штраф. Проте, як стверджує Позивач своїй позовній заяві, названий автомобіль не повинен проходити обов`язковий технічний огляд.

Після усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 22.01.2020 р. ухвалою суду від 04.02.2020 р. відкрито провадження у справі, визначено здійснення розгляду справи в порядку позовного провадження за правилами розгляду окремих категорій адміністративних справ з особливостями, визначеними статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), призначено розгляд справи в судовому засіданні 12.02.2020 р., встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву та роз`яснено обов`язок доказування як суб`єкта владних повноважень згідно з частиною другою статті 77 КАС України.

У судовому засіданні 12.02.2020 р. Позивач позов підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, додатково пояснив, що названого дня 09.01.2020 р. він їхав з м. Києва до смт Володарка до тестя, біля с. Мала Вільшанка стояв автомобіль поліції без ввімкнених проблискових вогнів, догнали, взяли документи, вказали на непрацюючий габарит та непроходження технічного огляду. Поки вони оформлювали, чекав близько години, також набирав до адвоката. За самою постановою прийшлося їхати наступного дня до відділу поліції в м. Біла Церква. Відносно непрацюючого габариту він не знав, оскільки автомобіль 1999 року випуску, електроніка не показує такі несправності, за станом на тепер це вже усунено. Також Позивач звернув увагу на те, що згаданий в оскаржуваній постанові автомобіль належить його батькові, модель «Т4», мікроавтобус, у комерційних цілях не використовується, він навіть показував поліцейським багажне відділення з тим, щоб побачили, що там нема жодного товару, вантажопідйомність цього автомобіля 1,4 тонни, тому вважає, що цей автомобіль не повинен проходити обов`язковий техогляд.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлений за адресою (поштовою та електронною) його місця роботи (статті 129, 130, 268 КАС України), що підтверджено повідомленням про направлення електронного повідомлення з вкладеними документами від 05.02.2020 р. (а.с. 27) та поштовим повідомленням про вручення 10.02.2020 р. черговому Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рекомендованого поштового відправлення (а.с. 26, 28); причини неявки до суду не повідомив; заяв/клопотань про відкладення розгляду, а так само відзиву із запереченнями проти адміністративного позову ОСОБА_1 , обґрунтуванням правомірності прийнятого щодо нього рішення (оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення) до суду також не подавалося, зокрема й матеріали адміністративної справи про притягнення 09.01.2020 р. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи у справах, визначених, зокрема, статтею 286 КАС України, за правилами якої здійснюється розгляд даної справи, повідомленого відповідно до положень статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення Позивача, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, оцінивши кожний наявний у справі доказ окремо та в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України), суд, вирішуючи дану адміністративну справу, виходить з такого.

З матеріалів справи судом встановлено, що оскаржувана постанова Відповідача про накладення адміністративного стягнення від 09.01.2020 р. (а.с. 9, 10), складена ним за порушення ОСОБА_1 вимог, як зазначено в цій постанові, пункту 31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (зі змінами, далі Правила дорожнього руху), та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). При цьому як фактичні обставини вчинення такого правопорушення у постанові зазнчено, що ОСОБА_1 09.01.2020 р. о 18:00 год. на автодорозі Р-17, 12 км керував транспортним засобом, у якого не горіла задня фара в габаритному світлі та який не пройшов обов`язковий технічний контроль, якому він підлягає. Водночас в тексті оскаржуваної постанови як відомості щодо транспортного засобу, яким керував Позивач, зазначено лише «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без означення року випуску цього автомобіля, повних даних щодо його моделі та/або його належності до вантажних автомобілів певної вантажопідйомності, а також щодо використання цього автомобіля для отримання прибутку.

Відповідно до вимог підпункту «б» пункту 31.3 Правил дорожнього руху, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові Відповідача, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, зокрема, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті; обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Аналогічні норми щодо автомобілів, які не підлягають згаданому технічному контролю, визначені в пункті 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 р. № 137 (з подальшими змінами).

Таким чином, обов`язковому технічному контролю підлягають не всі транспортні засоби, а ті, що відповідають певним ознакам за їх технічними характеристиками, строку експлуатації, метою використання.

Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою адміністративну відповідальність за частиною третьою статті 121 КУпАП.

Натомість, як встановлено судом і наведено вище, в оскаржуваній постанові щодо притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 КУпАП відсутні жодні з наведених вище ознак того, що автомобіль «Volkswagen Transporter» підлягає обов`язковому технічному контролю, у зв`язку з цим судом за наявних матеріалів справи не вбачається можливим встановити за якими передбаченими законом підставами цей автомобіль повинен був пройти обов`язковий технічний контроль (належність до відповідної категорії вантажних автомобілів, строк його експлуатації, використання з метою отримання прибутку тощо); так само жодних обґрунтувань правомірності винесення оскаржуваної постанови та, відповідно, доказів наявності зазначених підстав Відповідачем суду не надано.

Так само оскаржувана постанова Відповідача не містить правового обґрунтування (посилання на відповідний пункт Правил дорожнього руху, статтю і частину статті КУпАП) щодо іншого порушення Позивача (не горіла задня фара в габаритному світлі), доказів вчинення ним такого правопорушення суду також не надано.

Виходячи із загальних конституційних гарантій захисту прав людини, визначених, зокрема, в статтях 32, 62 Конституції України, в справах про адміністративні правопорушення кожен має право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують; при цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діяльність працівників поліції, зокрема, щодо забезпечення безпеки дорожнього руху регламентовано Законом України «Про Національну поліцію», а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (з подальшими змінами, далі Інструкція № 1395).

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 222 КУпАП, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

В ухвалі про відкриття провадження в даній справі судом роз`яснено Відповідачеві як суб`єкту владних повноважень, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача; при цьому у таких справах суб`єкт владних повноважень (Відповідач) не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина друга статті 77 КАС України).

Натомість на порушення наведених законодавчих вимог щодо обов`язку доказування правомірності винесення відносно Позивача оскаржуваної постанови за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Відповідачем не було надано суду ані відзиву із запереченням проти позовних вимог, ані матеріалів вказаної адміністративної справи щодо Позивача, ані будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесеної щодо нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на таку процесуальну поведінку Відповідача, суд не може дослідити та перевірити всі обставини справи, зокрема наявність/відсутність підстав притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, докази щодо доведеності в його діях складу відповідного адміністративного правопорушення, а відтак залишаються неспростованими твердження Позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху, зокрема відносно керування автомобілем, який нібито мав проходити обов`язковий технічний контроль.

Тож з`ясувати дотримання наведених законодавчих вимог і встановити дійсну причину зупинки транспортного засобу, яким керував Позивач, судом не вбачається можливим за наявними матеріалами справи та відсутністю відзиву Відповідача із запереченнями проти позову та будь-яких пояснень з його боку.

Зважаючи на усе наведене, суд прийшов до переконання, що Відповідачем не доведено належними і допустимими доказами правомірності винесеної щодо Позивача постанови, тому позов останнього підлягає задоволенню, а оскаржувана ним постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення (пункт 3 частини третьої статті 286 КАС України).

Керуючись статтями 2, 9, 77, 94, 241-245, 251, 255, 268, 286, підпунктом 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Сабуцького Петра Вікторовича про скасування постанови серії БАА № 762374 від 09.01.2020 р. у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову, винесену інспектором патрульної поліції Сабуцьким П.В. 09.01.2020 р., серія БАА № 762374, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за зазначеною постановою закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови видати ОСОБА_1 та надіслати інспектору ОСОБА_2 за адресою його місця роботи (Білоцерківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області) до відома.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Л. А. Макаренко