Справа № 540/318/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 лютого 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/318/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

07 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( надалі - відповідач-1), Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( надалі - відповідач-2), у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України полковника поліції Жукова Є. від 18.12.2019 № 860 в частині застосування до командира взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним наказ т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітана поліції Білошицького О. №14 о/с від 09.01.2020 в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського командира взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді командира взводу № 2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, індексацію заробітної плати, компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 10.01.2020 по дату ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху тощо.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд враховує наступне.

Як вбачається з тексту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач просить, крім іншого, визнати протиправним та скасувати рішення відповідачів, зокрема, наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.12.2019 № 860 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітана поліції Білошицького О. № 14 о/с від 09.01.2020 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

При цьому, суд вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС).

Згідно штампу вхідної кореспонденції Херсонського окружного адміністративного суду, позивач звернувся до суду з вказаним позовом 07 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, у тексті позову міститься примітка, згідно якої позивач не додає докази сплати судового збору, оскільки вважає себе звільненим від його сплати на підставі п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України " Про судовий збір ".

Надаючи правову оцінку вказаній позиції позивача, суд вказує про таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, вищевказана норма передбачає звільнення позивачів від сплати судового збору під час розгляду справ про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З огляду на вказане, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо підстав звільнення його від сплати судового збору щодо позовних вимог, які стосуються виключно стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте, суд вважає помилковим вказаний висновок позивача щодо інших позовних вимог, а саме, в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача індексацію заробітної плати, компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 10.01.2020 по дату ухвалення судового рішення, оскільки пільги щодо сплати судового збору, передбачені пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на інші вимоги, заявлені у таких спорах одночасно з вимогами про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

При цьому, суд зазначає, що у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року N 8-рп/2013 у справі N 1-13/2013 зазначено, поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Разом з тим, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Отже середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Даний висновок суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим в постанові від 30.01.2019 по справі № 910/4518/16 щодо правової природи заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який згідно вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права.

Частиною 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2102,00 гривень.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 цього Закону за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову:

- майнового характеру справляється судовий збір у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, позивач не зазначає розмір сум ( індексації заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку), які просить стягнути, тобто в позовній заяві відсутня ціну позову та обґрунтований розрахунок суми, що стягуються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 вказаного Закону, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що позов містить одну майнову вимогу, а тому, судовий збір за подання до суду вказаної позовної заяви з врахуванням вищезазначеного складає 840,80 грн. (2 102,00 * 0,4).

Поряд з цим, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині оскарження рішень відповідачів або вказати інші підстави для поновлення строку;

- документу про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/318/20 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна