Справа № 211/6642/19
Суддя: Середня Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/6642/19
Провадження № 2-а/211/21/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 лютого 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Середньої Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Зайцевої А.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кочмала Іллі Владиславовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що 12 жовтня 2019 року близько 21-00 години він керуючи автомобілем та рухаючись по пр. Металургів в м. Кривому Розі, проїжджаючи перехрестя з вулицею Соборності, здійснював поворот для продовження руху по вулиці Соборності, після чого був зупинений на вимогу відповідача. Після зупинки відповідач повідомив його про порушення ним підпункту «е» пункту 8.7.3 ПДР, що полягає в проїзді перехрестя на червоний сигнал світлофора, в тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, які забороняють рух. Оскільки правила ним не порушувались, він попросив показати йому докази вчинення ним правопорушення, однак на вказане поліцейських ніяк не відреагував. Зі змістом постанови його не було ознайомлено, як і не вручено копії самої постанови, тому отримав він оскаржувану постанову поштовим зв`язком. Вважає, що відповідач не мав та ним не було надано жодного належного та допустимого доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, як і не виконано обов`язкових під час процедури розгляду справи, дій: представлення поліцейським, оголошення, яка справа підлягає розгляду, хто притягується, права та обов`язки, тощо. Тому враховуючи викладене, просить визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову серії АР № 885327 від 12.10.2019.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомили.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 Є. ОСОБА_3 про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові.

Відповідач поліцейський ППП Кочмал І.В. направив до суду відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що ним під час патрулювання 12 жовтня 2019 року близько 21-10 години було помічено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , який порушив правила проїзду перехрестя, а саме здійснив рух на заборонений сигнал світлофора. Даний транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР, після чого інспектором виконано вимоги п. 3 ст. 18, п. 1.1. та п. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», повідомлено про відео фіксацію та причину зупинки, та запропоновано надати посвідчення водія. Переконавшись у виконанні вимог ст. 278 КУпАП, інспектор перейшов до розгляду справи, зачитавши позивачу його права по ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Після з`ясування фактичних даних інспектором було встановлено наявність адміністративного правопорушення та за результатами розгляду справи винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу, яка була оголошена позивачу, як і порядок та строки оскарження. Позивача під час розгляду справи було ознайомлено з доказами, а саме відеозаписом правопорушення, на що позивач пояснив, що рухався не на червоний, а на жовтий сигнал світлофора. Тому оскільки інспектором ППП винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, позивач спотворює дійсні обставини з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, вважають вимоги безпідставними та просять відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 12 жовтня 2019 року інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кочмалою І.В. було винесено постанову серії АР № 885327 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 12 жовтня 2019 року о 21-10 годині керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила проїзду перехрестя, а саме здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 31.4.7 (ґ) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно абзацу 1 підпункту «ґ» пункту 8.7.3 пункту 8.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.

При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 12 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наданий відповідачем) вбачається, що на ньому зафіксовано рух автомобіля по регульованому перехрестю. Пслі зупинки транспортного засобу позивачу інспектором ППП повідомлено причину зупинки, роз`яснено його права та продемонстроване відео з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, при цьому будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або надання правової допомоги від останнього не надходило. Протягом всього часу спілкування з інспекторами патрульної поліції, позивач не заперечував того факту, що саме він рухався на автомобілі на регульованому перехресті, пояснивши, що закінчив маневр на жовтий сигнал світлофору.

Разом з тим, так як подія мала місце в темну пору доби, відеозапис проїзду перехрестя позивачем здійснювався відповідачем на значній віддаленості від самого перехрестя під час руху патрульного автомобіля, тому з відеозапису достовірно не можливо встановити, як саме здійснювався проїзд перехрестя ОСОБА_1 ( у тому числі чи мав він здійснити зупинку без екстренного гальмування , де саме знаходився автомобіль на момент ввімкнення жовтого світла світлофора), що позбавляє суд можливості встановити наявність або відсутність обставин, визначених пунктами 8.10 та 8.11 ПДР, відповідно до яких у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у вищезазначеному місці, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Місце здійснення відеозапису, рух патрульного автомобіля під час запису та якість зображення у сукупності не спростовують доводи позивача щодо дотримання ним вимог п. 8.10 та п. 8.11 ПДР, які дозволяють завершити маневр у разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем не надано суду належних та беззаперечних доказів, в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови, а оскільки тягар доказування в спорі покладається на відповідача, як орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, вважає, що вимоги в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Інші обгрунтування своїх позовних вимог позивачем спростовуються матеріалами справи, у тому числі відеозаписом.

Що стосується позовних вимог про визнання незаконними дій інспектора УПП щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, суд зазначає наступне.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини першої статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

В силу приписів частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З вищевикладених норм випливає, що відповідач, як працівник підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання, у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків має право здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху та у разі виявлення порушень цих правил, наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

За наведених обставин, суд вважає, що при вчиненні дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху позивач діяв на підставі норм чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень. В свою чергу позивач, відповідно до статті 268 КУпАП, наділений правом на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, яким і скористався.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є належним та повних способом захисту прав позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині, в частині вимог про визнання неправомірними дій відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246,286 КАС України , суд, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 885327 від 12 жовтня 2019 р. винесену поліцейським Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кочмалою Іллею Владиславовичем про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КупАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Суддя: Н. Г. Середня