Справа № 360/3171/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року справа №360/3171/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 360/3171/19 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (далі - ліквідаційна комісія ГУМВС України у Луганьскій області), в якому, враховуючи уточнений позов, просила:

- визнати протиправним та скасувати акт за формою НТ* № 8 про нещасний випадок невиробничого характеру від 31.08.2018 року та акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5* від 31.08.2018 року, складені Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганській області, що стався в липні 2014 року зі ОСОБА_2 , за висновком яких нещасний випадок стався у період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУМВС України у Луганській області провести розслідування нещасного випадку, що стався в липні 2014 року зі ОСОБА_2 та скласти за його результатами акти з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 року № 1346, а саме: за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків (а.с. 32-35).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року позов задоволений частково:

- визнано протиправним та скасовано акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з начальником Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_2 (пропав безвісті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), складений комісією ГУМВС України у Луганській області за формою Н-5* від 31.08.2018 року;

- визнано протиправним та скасовано акт комісії ГУМВС України у Луганській області за формою НТ* від 31.08.2018 року № 8 про те, що смерть начальника Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області підполковника міліції ОСОБА_2 настала в результаті нещасного випадку, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

- зобов`язано Ліквідаційну комісію ГУМВС України у Луганській області повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався з начальником Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства;

- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (а.с. 196-200).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову через неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права (а.с. 206-214).

В обгрунтування доводів посилався на правомірність спірних актів, а саме: акту за формою НТ* № 8 про нещасний випадок невиробничого характеру від 31.08.2018 року та акту спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5* від 31.08.2018 року.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін (а.с. 230-232).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи.

Підполковник міліції ОСОБА_2 проходив службу в ОВС України з 25.09.1996 року, на посаді начальника Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області перебував з 10.04.2014 року.

Листом № 51/4/7800 від 29.08.2014 року слідчим відділом Рубіжанського МВ ГУМВС України в Луганській області повідомлено позивача про те, що слідчим відділом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом зникнення 10.07.2014 року ОСОБА_2 (а.с. 111).

Згідно довідки по кримінальному провадженню за фактом умисного вбивства начальника Рубіжанського МВ ГУМВС ОСОБА_2 під час проведення досудового розслідування виявлено людські рештки, які за висновками експертного дослідження належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 73-75, 145).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 26.07.2017 року, ОСОБА_2 помер у липні 2014 року (а.с. 77).

Наказом ГУМВС України у Луганській області від 17.08.2017 року № 9 о/с «По особовому складу» ОСОБА_2 , начальника Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області, виключено з кадрів Міністерства внутрішніх справ у зв`язку зі смертю з ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 78).

Наказом № 13 від 13.08.2018 року «Про розслідування нещасного випадку, який стався із співробітником ГУМВС України у Луганській області» створено комісію з метою встановлення обставин і причин, що призвели до смертельного нещасного випадку, який стався з начальником Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_2 , а також доручено комісії скласти акти про результати розслідування в порядку, встановленому законодавством (а.с. 134).

Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з начальником Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_2 (пропав безвісті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) форми Н-5* та акту № 8 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* від 31.08.2018 року, затвердженого головою ліквідаційної комісії ГУМВСУ у Луганській області Костенко В.А., розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 зник 10.07.2014 року внаслідок протиправних дій інших осіб, причини смерті не встановлені у зв`язку з вираженим скелетуванням трупа. Остаточну кваліфікацію смертельного нещасного випадку, що стався з начальником Рубіжанського МВ ГУМВСУ у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_2. можливо провести за результатами досудового розслідування військової прокуратури сил АТО за кримінальним провадженням № 0001045 від 13.07.2014 року після встановлення всіх обставин подій. (а.с. 135-140).

Копії зазначених актів направлено позивачу листом № 8/ЛК від 04.12.2018 року (а.с. 143).

Листом № ВДЗ/195 від 12.12.2018 року відповідач звернувся до Військової прокуратури об`єднаних сил з проханням надати інформацію з матеріалів досудового розслідування щодо встановлених обставин зникнення та загибелі колишнього начальника Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_2 (а.с. 144).

Військова прокуратура об`єднаних сил листом № 04-26вих19 від 23.01.2019 року повідомила відповідача, що смерть ОСОБА_2 могла настати внаслідок травми грудної клітки, яка супроводжувалась переломами ребер та розвитком травматичного пневмотораску, 14 липня 2014 року (а.с. 145).

Листом № ВДЗ/20 від 01.02.2019 року відповідач звернувся до Департаменту державного майна та ресурсів МВС України за роз`ясненнями щодо можливості проведення перекваліфікації смертельного нещасного випадку, що стався зі ОСОБА_2 (а.с. 146).

Відповідно до висновку (додаток до листа ДДМР від 05.03.2019 року № 25/5-611) від 01.03.2019 року повідомлено відповідача про можливість проведення повторного спеціального розслідування смертельного нещасного випадку стосовно ОСОБА_2 (а.с. 148).

Листом № ВДЗ/114 від 22.04.2019 року відповідачем повідомлено позивача про те, що повторне розслідування та остаточна кваліфікація смертельного нещасного випадку, що стався з начальником Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_2. може бути проведено після встановлення всіх обставин подій (а.с. 155).

Згідно статті 1 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ (далі - Закон № 2694) охорона праці - система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до статті 14 Закону № 2694 працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 22 Закону № 2694 роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Згідно пункту 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказомом Міністерства внутрішніх справ України 27 грудня 2002 року № 1346 (далі - Порядок № 1346) розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до п. 2.2. Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Згідно п. 2.3 Порядку № 1346 випадки зникнення працівника під час виконання службових (посадових) обов`язків розслідуються відповідно до цього Порядку. Якщо комісія з розслідування, виходячи з конкретних обставин, дійде висновку, що зникнення працівника пов`язане з можливістю нещасного випадку під час виконання службових (посадових) обов`язків, акт спеціального розслідування з такими висновками комісії видається сім`ї цього працівника або особі, яка представляє його інтереси, для звернення до суду із заявою про оголошення працівника померлим. Після оголошення судом працівника померлим керівник зобов`язаний відповідно до акта спеціального розслідування визнати цей нещасний випадок пов`язаним з виконанням службових (посадових) обов`язків, скласти акт за формою Н-1* і взяти цей випадок на облік.

За приписами пункту 2.4 Порядку № 1346, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

Відповідно до п. 3.1 Порядку № 1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Згідно п. 3.2 Порядку № 1346 керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний: - терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально - профілактичного закладу; - повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; - зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків. У разі нещасного випадку (у тому числі поранення) з працівником головного управління, самостійного управління, департаменту чи відділу центрального апарату МВС, підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в м. Києві, керівник зобов`язаний повідомити про це відділ державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС.

Відповідно пункту 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).

Відповідно до п. 3.8 Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

З аналізу наведених положень Порядку № 1346 вбачається, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є, зокрема, випадки смерті в підрозділі.

Згідно п. 3.9 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Відповідно до п. 3.10 Порядку № 1346 комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; - травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; - в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.11 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Згідно пункту 3.15 Порядку № 1346 затверджені акти Н-1* (НТ*) разом з актом розслідування нещасного випадку Н-5* не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування видаються потерпілому або його довіреній особі, а також надсилаються: керівникові (спеціалістові) служби охорони праці підрозділу разом з першими примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*) та всіма іншими матеріалами розслідування; керівнику відповідної служби державного нагляду за охороною праці МВС, ГУМВС, УМВС разом з примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*) і копіями всіх матеріалів розслідування; органу, до сфери управління якого належить підрозділ, акти розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*); до особової справи потерпілого - акт Н-1* (НТ*).

На вимогу потерпілого керівник зобов`язаний ознайомити потерпілого або особу, яка представляє його інтереси, з матеріалами розслідування нещасного випадку.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 1346 спеціальному розслідуванню підлягають: випадки загибелі працівників; групові нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від тяжкості ушкодження їх здоров`я; випадки смерті в підрозділі; випадки зникнення працівників; нещасні випадки з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого (за рішенням служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України).

За приписами пунктів 4.5, 4.6 Порядку № 1346 спеціальне розслідування нещасних випадків (у тому числі поранень) проводиться протягом не більше 10 робочих днів. У разі необхідності встановлений термін може бути продовжений керівником органу, який призначив розслідування. За результатами розслідування складається акт спеціального розслідування за формою Н-5*, а також оформляються інші матеріали, передбачені пунктом 4.13 цього Порядку, у тому числі карта обліку професійного захворювання (отруєння) на кожного потерпілого, якщо нещасний випадок пов`язаний з гострим професійним захворюванням (отруєнням).

Суд першої інстанції вірно встановив, що в спірному акті розслідування нещасного випадку від 31.08.2018 року з посиланням на матеріали кримінального провадження, зазначено, що комісії не вдалося чітко встановити обставини і причини загибелі підполковника міліції ОСОБА_2 , при цьому, жодних обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 Порядку № 1346 і не пов`язані з виконанням службових обов`язків не зазначено та не наведено обґрунтування (а.с. 136 зворотній бік).

В той же час, причинно-наслідкового зв`язку між відомостями, зазначеними в акті та загибеллю підполковника міліції ОСОБА_2 комісія не навела.

Крім того, відповідачем в порушення п. 3.15, п. 4.14 Порядку № 1346 не видано своєчасно позивачу зазначені акти, підтвердження своєчасного надіслання позивачу вказаних актів суду також не надано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при проведенні розслідування відповідач не довів існування умов, передбачених пунктом 3.11 Порядку № 1346, за яких нещасний випадок визнається таким, що трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Оглядом акту за формою Н-5* від 31.08.2018 року, встановлено, що відповідачем не зазначено період проведення спеціального розслідування.

Суд зазначає, що про факт зникнення ОСОБА_2 відповідач дізнався 13.07.2014 року, що підтверджується листом № 51/4/7800 від 29.08.2014 (а.с. 111), тобто майже за 4 роки до складання та підписання наказу про створення комісії (13.08.2018 року).

Крім того, слід зазначити, що відповідач прийшов до висновку, викладеного в акті за формою Н-5* та формою НТ*, на підставі довідки по кримінальному провадженню № 0001045 від 13.07.2014 року, листів Військової прокуратури, які мають інформаційний характер.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині визнання протиправними та скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з начальником Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_2 (пропав безвісті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за формою Н-5* від 31.08.2018 та акту № 8 про нещасний випадок невиробничого характеру від 31.08.2018 року за формою НТ* як такого, що складений за результатами неповного і невсебічного розслідування.

Щодо вимог позивача щодо зобов`язання відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався в липні 2014 року з ОСОБА_2 та скласти за його результатами акти з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 року № 1346, а саме: за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків, суд виходив з наступного.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття актів щодо нещасних випадків в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання відповідача повторно провести розслідування нещасного випадку що стався з начальником Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області підполковником міліції ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновку суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 360/3171/19 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов`язання вчинити певні дії- залишити без змін.

Повний текст постанови складений 12 лютого 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова