Справа № 620/459/20
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року Чернігів Справа № 620/459/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Руденко А.М.,

представника відповідача Кривденко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа - Головне управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування постанов,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом у якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кривденко Марини Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Чернігівського управління Головного управління ДПС у Чернігівській області заборгованості в сумі 21030,90 грн., виконавче провадження № 60526822;

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кривденко Марини Олександрівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 21.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Чернігівського управління Головного управління ДПС у Чернігівській області заборгованості в сумі 21030,90 грн., виконавче провадження № 60526822;

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кривденко Марини Олександрівни про стягнення виконавчого збору від 07.11.2019 з ОСОБА_1 на користь Держави в сумі 2103,09 грн., виконавче провадження № 60526822.

Вважає, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №60526822 державним виконавцем були порушені засади верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, а отже постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника підлягають скасуванню.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що державним виконавцем не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження за вимогою Ф-10486-17 від 14.05.2019.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

14.05.2019 Чернігівським управлінням ГУ ДФС у Чернігівській області м. Чернігів винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-10486-17 У про стягнення з позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 21030,90 грн.

29.01.2020 ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження

№ 60526822, позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження

№ 60526822 від 07.11.2019, винесену державним виконавцем Деснянського відділу

державної виконавчої служби міста Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Кривденко

Мариною Олександрівною про стягнення заборгованості в сумі 21030,90 грн. на користь Чернігівського управління ГУ ДПС у Чернігівській області.

Також, в межах виконавчого провадження № 60526822 державним виконавцем винесено постанову від 07.11.2019 про стягнення виконавчого збору в сумі 2103,09 грн. та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.11.2019.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів, інших органів та посадових осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Стаття 4 Закону №1404-VIII регламентує вимоги до виконавчого документа.

Так, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

При цьому, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII).

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 12 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 4 зазначеного Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, виконавчі документи за якими стягувачами є держава або державний орган можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ними законної сили та у випадку пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання він підлягає поверненню стягувачеві.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи 01.11.2019 Чернігівське управління ГУ ДФС у Чернігівській області м. Чернігів звернулося з вимогою Ф-10486-17 від 14.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Чернігівській області боргу в сумі 21030,90 грн., що підтверджується відміткою Деснянського ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області. У вимозі Ф-10486-17 від 14.05.2019 зазначено строк пред`явлення до виконання 09.12.2019.

При цьому, дата набрання чинності вимогою Ф-10486-17 від 14.05.2019 - 10 вересня 2019 року.

Судом не досліджувалось правильність складання та надсилання вимоги Ф-10486-17 від 14.05.2019, дата набрання нею законної сили, та строк пред`явлення до виконання. Дана вимога на час розгляду справи є чинною, а отже підстав для повернення її стягувачу у державного виконавця не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 132, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповідності до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2020 року.

Суддя О.В. Заяць