Справа № 160/1458/20
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
13 лютого 2020 р.Справа №160/1458/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОВОЗ» про вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОВОЗ» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третьої особи-1: Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, третьої особи-2: Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 1, 2, 13, 14, 20, 21, 63, 64 зазначених у додатку до цього рішення,-
06.02.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗОВОЗ» (далі по тексту ТОВ «ГАЗОВОЗ») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа-1: Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, третя особа-2: Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №104 від 21.01.2020р. «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 1, 2, 13, 14, 20, 21, 63, 64 зазначених в додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп і місця загального користування, що підлягають демонтажу», які знаходяться за адресами у м. Дніпрі а саме: бульв. Зоряний, 1Г, вул. Короленка 24А, вул. Маршала Малиновського, 80, просп. Пилипа Орлика, 22.
11.02.2020 року позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №104 від 21.01.2020 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 1, 2, 13, 14, 20, 21, 63, 64 додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 відкрито провадження у адміністративній справі; справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи.
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 21.01.2020р. Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення №104 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» з додатком «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу.
Так, пунктами 1, 2, 13, 14, 20, 21, 63, 64 додатку до рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21.01.2020р. №104 передбачений демонтаж споруд, які знаходяться за наступними адресами:
-за адресою: Бульв. Зоряний, 1 Г, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 1);
-за адресою: Бульв. Зоряний, 1 Г, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля скрапленим газом (№ п/п 2);
-за адресою: Вул. Короленка, 24 А, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 13);
-за адресою: Вул. Короленка, 24 А, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля скрапленим газом (№ п/п 14);
-за адресою: Вул. Маршала Малиновського, 80, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 20);
- за адресою: Вул. Маршала Малиновського, 80, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля скрапленим газом (№ п/п 21);
- за адресою: Просп. Пилипа Орлика, 22, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 63);
- за адресою: Просп. Пилипа Орлика, 22, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля скріпленим газом (№ п/п 64)
Позивач вважає, що вказане рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21.01.2020 року № 104 в частині, що стосується споруд (об`єктів), які знаходяться за вищевказаними адресами, є протиправним, таким, що порушує його права, а відтак підлягає скасуванню, оскільки вищевказані споруди (об`єкти) за адресами: Бульв. Зоряний, 1 Г, Вул. Короленка, 24 А, Вул. Маршала Малиновського, 80, Просп АДРЕСА_1 Пилипа Орлика, 22, жодним чином не порушують «Правил благоустрою території міста Дніпра», затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 № 44/43, як не порушують і вимог «Порядку передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг», затверджених рішенням міської ради від 19.09.2018 №96/35.
Отже, право власності на вищевказані об`єкти зареєстровано належним чином та відомості про право власності на них містяться у державному реєстрі прав, є відкритими та загальнодоступними, як за об`єктами нерухомого майна, так і за суб`єктами права.
Крім того, споруди (об`єкти), розташовані за вищевказаними адресами, збудовані ще у 2011 році, є нерухомим майном, мають бетонний фундамент і є капітальними спорудами, тому в жодному разі не є тимчасовими спорудами, що підтверджується Технічними паспортами, виготовленими ТОВ «Концепт К», тобто не відповідають законодавчо визначеному поняттю тимчасових споруд чи малих архітектурних форм, тому не відносяться до тимчасових споруд.
ТОВ «ГАЗОВОЗ» є орендарем споруд зазначених у пунктах 1, 2, 13, 14, 20, 21, 63, 64 додатку до рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21.01.2020р. №104, що підтверджується договорами оренди автозаправної станції №1-17-10/19 від 17.10.2019 р. з ТОВ «ВЕЗЕН», №1-20 від 03.01.2020 оренди автозаправної станції з ТОВ «БМТ Естейт плюс», № 3-17-10/19 оренди автозаправної станції від 17.10.2019р. з ТОВ «ВЕЗЕН», № 3 оренди автозаправної станції від 03.01.2020р. з ТОВ «ДИПЛОМАТ ГРУП», № 5843ТС від 12.08.2019р. з ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», додатковою угодою від 01.12.2019р. до договору № 5843ТС про заміну сторони договору з ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» на ТОВ «ВЕЗЕН», договором № 5841 ТС від 12.08.2019р. з ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», додатковою угодою від 01.12.2019р. до договору № 5841ТС про заміну сторони договору з ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» на ТОВ «ВЕЗЕН», договором № 5839ТС від 12.08.2019р. з ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», додатковою угодою від 01.12.2019р. до договору № 5839ТС про заміну сторони договору з ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» на ТОВ «ВЕЗЕН», договором № 5913ТС від 01.12.2019р. з ТОВ «ДИПЛОМАТ ГРУП», договором субкористування № 7-5843 ТС від 15.08.2019 року з ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», договором субкористування № 6-5841 ТС від 15.08.2019 року з ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», договором субкористування № 5-5839 ТС від 15.08.2019 року з ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», договором субкористування № 13-5913 ТС від 01.12.2019 року з ТОВ «ДИПЛОМАТ ГРУП», які наразі є діючими.
Таким чином, позивач вважає, що не забезпечення його позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №104 від 21.01.2020 року до набрання рішення законної сили за цим позовом, може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь, а також будуть мати місце інші негативні наслідки, які неможливо буде усунути та про які позивач зазначає у заяві.
При цьому, позивач посилається на те, що є об`єкт нерухомості, на якому представники та співробітники КП «Блігоустрій міста» ДМР вже вчинили незаконні дії по демонтажу об`єкту нерухомості, вибухонебезпечного технологічного обладнання і речовин АЗС розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Пилипа Орлика, 22.
Також, позивач зазначає, що такі дії КП «Блігоустрій міста» ДМР були зроблені без врахування останнім наявності у ТОВ «ГАЗОВОЗ» пакету всіх документів в підтвердження того, що автозаправні станції є цілком законними та легальними.
Дослідивши письмові докази, долучені до заяви, доводи заявленого клопотання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено що, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
З огляду на приписи наведеної статті, небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.
Згідно статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У відповідності до приписів частини 3 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом:
1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку;
3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків;
4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;
6) зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку);
7) зупинення рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлення заборони Кабінету Міністрів України призначати на посаду члена (членів) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Також, при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;
- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;
- імовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Згідно з абзацом другим пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому, небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
Також, суд зазначає, що при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).
За приписами ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Таким чином, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення в частині порушених прав позивача дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №104 від 21.01.2020р. «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» до набрання законної сили судовим рішенням, можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких буде необхідно докласти значних зусиль та витрат, а рішення суду не забезпечить в повній мірі відновлення порушених прав заявника.
Отже, заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №104 від 21.01.2020р. «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 1, 2, 13, 14, 20, 21, 63, 64 зазначених в додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп і місця загального користування, що підлягають демонтажу», які знаходяться за адресами у м. Дніпрі а саме: бульв. Зоряний, 1Г, вул. Короленка 24А, вул. Маршала Малиновського, 80, просп. Пилипа Орлика, 22 до набрання законної сили судовим рішенням, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Таким чином, суд вважає співмірним для захисту прав заявника від можливих порушень, задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №104 від 21.01.2020р. «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 1, 2, 13, 14, 20, 21, 63, 64 зазначених у додатку «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп і місця загального користування, що підлягають демонтажу» до набрання законної сили судовим рішенням.
Відповідно до частини першої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе вжити зазначені заходи забезпечення позову з метою захисту прав та законних інтересів позивача.
При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких буде подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З огляду на вище викладене, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист, поновлення порушених, оспорюваних прав, інтересів заявника, у зв`язку з чим, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.
Керуючись статтями 150-154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОВОЗ» від 11.02.2020 року про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №104 від 21.01.2020р. «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 1, 2, 13, 14, 20, 21, 63, 64 зазначених у додатку «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп і місця загального користування, що підлягають демонтажу», які знаходяться за адресами у м. Дніпрі а саме: бульв. Зоряний, 1Г, вул. Короленка 24А, вул. Маршала Малиновського, 80, просп. Пилипа Орлика, 22 задовольнити.
Зупинити дію рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №104 від 21.01.2020р. «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 1, 2, 13, 14, 20, 21, 63, 64 зазначених в додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп і місця загального користування, що підлягають демонтажу», які знаходяться за адресами у м. Дніпрі а саме: бульв. Зоряний, 1Г, вул. Короленка 24А, вул. Маршала Малиновського, 80, просп. Пилипа Орлика, 22 до набрання судовим рішенням законної сили.
Ухвала набирає чинності з 13.02.2020 року і підлягає негайному виконанню на підставі частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗОВОЗ» (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, оф.627, ідент. Код ).

Боржник: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Яворницького, б. 75, ідент. ).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна