Справа № 280/806/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

10 лютого 2020 рокуСправа № 280/806/20 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Максименко Л.Я., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради (69001, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Зелінського, буд. 3, )

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним і скасувати рішення про відмову у продовжені терміну паспорту прив`язки тимчасової споруди Департаменту архітектури та містобудування запорізької міської ради, викладеного у листі №0211 від 29.01.2020;

визнати протиправним і скасувати рішення про відмову у продовжені терміну паспо рту прив`язки тимчасової споруди Департаменту архітектури та містобудування запорізької міської ради, викладеного у листі №0212 від 29.01.2020;

зобов`язати Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради продовжити дію паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності №Ю0264-Ж, виданий та зареєстрований Департаментом архітектури та містобуду вання Запорізької міської ради 13.02.2015, строком на 5 (п`ять) років;

зобов`язати Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради продовжити дію паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності №00265-Ж. виданий та зареєстрований Департаментом архітектури та містобуду вання Запорізької міської ради 13.02.2015 , строком па 5 (п`ять) років.

Разом з позовною заявою, позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Виконавчому комітету Запорізької міської ради та іншим особам вчиняти дії з демонтажу двох тимчасових споруд №646 від 13.02.2015, №647 від 13.02.2015 розташованих за адресою: район Прибережної магістралі/вул. Запорізькій у місті Запоріжжя, що стосуються предмета спору, до вирішення справи по суті та набрання рішенням по справі законної сили.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що у зв`язку із закінченням строку дії паспортів прив`язки спірних тимчасових споруд позивачем до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради подано заяву про продовження строків їх дії. Проте, згідно листів Департаменту архітектури та містобудування запорізької міської ради №0211 та 0212 від 29.01.2020, повідомлено про відмову у продовжені терміну паспортів прив`язки тимчасової споруди, оскільки розміщення ТС за адресою: м. Запоріжжя, Прибережна автомагістраль/вул. Запорізька не передбачена Комплексною схемою розміщення ТС затвердженою рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 №17 зі змінами та доповненнями від 23.08.2019 року №34. Тож, впродовж розгляду даної справи, на думку позивача, оскаржувані рішення вичерпають свою дію, що призведе до демонтажу тимчасових споруд. З огляду на таке, просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Суд звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Виконавчому комітету Запорізької міської ради та іншим особам вчиняти дії з демонтажу двох тимчасових споруд №646 від 13.02.2015, №647 від 13.02.2015 розташованих за адресою: район Прибережної магістралі/вул. Запорізькій у місті Запоріжжя.

Суд зауважує, що за приписами пункту 2.30 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, са мовільного встановлення тимчасових споруд така тимчасова споруда підлягає демонтажу.

При цьому, відповідно до п. 11.11 Правил благоустрою території міста Запоріжжя, за твердженими рішенням Запорізької міської ради від 22.06.2011 №41, рішення про звільнення території міста Запоріжжя від самовільно розміщеного об`єкта приймається Виконавчим комітетом Запорізької міської ради.

Таким чином, демонтаж тимчасових споруд має здійснюватися на підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради. Доказів наявності такого рішення позивачем до матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову не надано.

На думку суду, вищевказані доводи позивача є виключно припущеннями, що не обґрунтовані відповідними доказами про ймовірні подальші події щодо спірних тимчасових споруд та можливих негативних для позивача наслідків.

Не надано також позивачем і будь-яких доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії Виконавчому комітету Запорізької міської ради та іншим особам, при цьому не конкретизуючи, які це особи.

Натомість, суд зауважує, що позов може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти дії певним особам, проте така заборона не може стосуватись невизначеного кола осіб.

Тож, наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її постановлення.

Суддя Л.Я. Максименко