Справа № 221/9888/19
Суддя: Безрук Т. В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції Донецької області Філенко О.В. про накладення адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що згідно постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, він, 23.12.2019 12:05:37 в м.Маріуполь по пр-ту Металургів, 37, керуючи транспортним засобом Міцубісі Аутлендер 2.4 номерний знак НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожної розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи, винесена відповідачем формально і без дотримання положень ч. 1 ст. 280 КУпАП, відповідачем неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи, не доведено його вини у вчиненні правопорушення.

Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав та пояснив, що він, 23.12.2019 року о 12 год. їхав по пр-ту Металургів в м.Маріуполь на задньому лівому пасажирському сидінні автомобіля Міцубісі Аутлендер 2.4 номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 .. Він не був водієм, тому адміністративний протокол на нього складено безпідставно. Крім того, пояснив, що після ознайомлення з відзивом відповідача та отримання диску він виявив, що поліцейським розгляд справи було розпочато о 12.03.20, тоді як згідно постанови в фабулі правопорушення зазначено, що воно було скоєно о 12.05.37, тобто, розгляд справи було розпочато раніше споєння правопорушення, що взагалі є абсурдним.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, у якому вказував, що постанову винесено у відповідності з вимогами законодавства. Вважаючи дії інспектора поліції законними, а постанову обґрунтованою, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що згідно постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, він, 23.12.2019 12:05:37 в м.Маріуполь по пр-ту Металургів, 37, керуючи транспортним засобом Міцубісі Аутлендер 2.4 номерний знак НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожної розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Відповідно до п. 34 Правил визначає поняття горизонтальної та вертикальної дорожної розмітки 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху;

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку, у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Разом з тим, ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним з принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість врахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. У разі відсутності в постанові посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначених ст.251 КУпАП), які, у відповідності до статті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів у подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

У постанові інспектора поліції стосовно позивача відсутні обгрунтування та не наведені докази скоєння ним правопорушення, у постанові відсутнє посилання на прізвище позивача як особи яка скоїла правопорушення, вхагалі не вказано прізвище та ім`я по батькові, також не наведені докази саме керування цим транспортним засобом позивачем.

Оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена відповідачем не в автоматичному режимі.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395(далі - Інструкція).

Відповідно п.п. 1, 2, 5 Розділу IV вказаної Інструкції передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП).

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Як убачається із оскаржуваної постанови, остання не містить будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 279 КУпАП передбачено обов`язок посадової особи, що розглядає справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки та заслухати пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, зокрема, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, давати пояснення.

Відповідачем не дотримана процедура розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності - не роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституцією України та ст.268 КУпАП і ця обставина відповідачем не відображена в постанові, а роздруківка прав за звороті постанови не свідчить про їх роз`яснення відповідачем. Із самого змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що позивачу, як особі, що притягується до адміністративної відповідальності відповідачем було роз`яснено його права та запропоновано дати пояснення по суті порушення.

Відеозаписом на диску не спростовано доводи позивача, що він в той момент не був водієм автомобіля, оскільки з запису не видно, хто саме ним керує.

В постанові зазначено, що до неї додається В/р Хіаомі Vi Car DVR, тоді як до суду такий додаток не надано, а надано суду файли на оптичному диску, які не значаться в постанові, тому не можуть бути визнані належними доказами.

Крім того, судом приймаються до уваги розбіжності у відзиві відповідача щодо початку розгляду справи о 12.03.20 та даних постанови, що правопорушення було скоєно о 12.05.37, тобто, розгляд справи було розпочато раніше споєння правопорушення, що підтверджує формальний підхід відповідача до розгляду справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена вина позивача у скоєнні правопорушення, оскаржувана постанова винесена відповідачем формально і без дотримання положень ч. 1 ст. 280 КУпАП,

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.3) ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії поліцейського при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, тому підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.241-247,250 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1894746 від 23.12.2019 року, винесену поліцейським 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Філенко Олександром Вікторовичем за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Безрук