Справа № 420/6789/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6789/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Баланюк Т.С.

за участю сторін: представника позивача - Ковальчук О.М.,

представника відповідача - Ярошенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.09.2014 №77 "Про затвердження переліку земельних ділянок" зі змінами від 30.07.2019 №326 "Про доповнення переліку земельних ділянок" згідно з Додатком №1 в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0403.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що він 20.06.2019 року звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, кадастровий номер :01:001:0403, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

За результатами розгляду клопотання позивач отримав лист-відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 23.07.2019 року №К-7181/0-4195/0/37-19. Підставою для відмови було зазначено, що у Головному управлінні відсутня інформація щодо позиції Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області щодо надання ОСОБА_1 даної земельної ділянки, та на доданих до клопотання графічних матеріалах не зазначено межі бажаної до відведення у власність земельної ділянки.

04.07.2019 року позивач повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

За наслідками розгляду даного клопотання позивач отримав лист-відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 08.08.2019 року №К-7939/0-4575/0/37-19, оскільки відповідно до Наказу №77 від 18.09.2014 року "Про затвердження переліку земельних ділянок" зі змінами від 30.07.2019 року №326 "Про доповнення переліку земельних ділянок" згідно з додатком №1 бажана позивачем земельна ділянка входить до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Позивач зазначає, що клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, було подано 20.06.2019 року, тому відповідач не мав права 30.07.2019 року вносити дану земельну ділянку до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, чим в свою чергу, відповідач здійснив грубе порушення земельного законодавства. Окрім того, друге клопотання стосовно даної земельної ділянки було подане 04.07.2019 року.

З наведених підстав позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

26.12.2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Відповідач у відзиві підтвердив обставини, зазначені позивачем в тексті позовної заяви щодо звернення позивача до нього з двома клопотаннями, факт надання відповідей та змісту цих відповідей.

Разом з цим відповідач зазначив, що на підставі листа Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 18.07.2019 запропоновано включити земельну ділянку площею 17,9836 (рілля-17,9836 га) на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) кадастровий номер :01:001:0403 для продажу на аукціоні на право оренди земель сільськогосподарського призначення державної власності.

З метою проведення земельних торгів з продажу прав оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, враховуючи лист Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 18.07.2019, Головним управлінням прийнято наказ від 30.07.2019 № 326 «Про доповнення переліку земельних ділянок». У додаток №1 до наказу Головного управління від 30.07.2019 №326 включена земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0403 на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), площею - 17,9836 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності, є організатором земельних торгів та відповідно до вимог чинного законодавства наділений повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги. Оскільки спірна земельна ділянки належать до категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності, то розгляд питання про надання дозволу чи відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність, включення її в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу права оренди на земельних торгах віднесено до компетенції відповідача.

Земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які можуть бути продані на земельних торгах є вільними, перебувають у власності держави та не перебувають у власності чи користуванні інших осіб, в тому числі і позивача, а тому наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.07.2019 № 326 «Про доповнення переліку земельних ділянок» не порушує права та інтереси позивача.

08.01.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач додатково зазначив, що клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, були подані 20.06.2019 року та 04.07.2019 року, а лист Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області був від 18.07.2019, тому відповідач не мав права 30.07.2019 року вносити дану земельну ділянку до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, чим в свою чергу, відповідач здійснив грубе порушення земельного законодавства.

Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, зокрема і форма прийнятих відповідних рішень. За правилами п. 8 цього ж Положення Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Як вбачається із листів від 23.07.2019 р. та 08.08.2019 р., відповідач надав таку відмову листами, а не наказами, як того вимагається нормативно-правовим актом, яким має керуватися відповідач при розгляді клопотань.

Формальні підстави в не наданні дозволу свідчать тю зловживання своїм обов`язком відповідача надати такий дозвіл у відповідності до вимог закону, чим порушуються права позивачів, які гарантовані Конституцією України, що є не допустимо.

При цьому, положеннями ч.7 ст.118 ЗК України визначені виключні підстави для відмови відповідачу у наданні особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В них положеннях ЗК України не зазначено про такі підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як зазначено в листах.

Отже, виходячи з викладеного та аналізуючи в системному зв`язку підстави звернення ОСОБА_1 , до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотаннями про падання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2.0 га. з цільовими призначеннями для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту, державної форми власності), (при цьому до клопотань були додані всі необхідні документи згідно положень ст.118ч.6 ЗК України), виходячи зі змісту статей 116. 118. 121. 122 ЗК України та тих підстав для відмови в задоволенні клопотань, які зазначені у листі від 23.07.2019 року №К-7181/0- 4195/0/37-19, та у листі від 08.08.2019 року №К-7939/0-4575/037-19, вбачається, що при прийнятті таких рішень, відповідай допустив порушення норм ст.ст.116, 118 ч. 7 ЗК України.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні 04.02.2020 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

В судовому засіданні 04.02.2020 року представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що представник ОСОБА_1 20.06.2019 року звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, кадастровий номер :01:001:0403, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

До поданого клопотання представник ОСОБА_1 додав копії наступних документів: паспорт громадянина України; ідентифікаційний код; графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на представництво інтересів.

04.07.2019 року представник ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням аналогічного змісту.

Листом від 18.07.2019 Йосипівська сільська рада Овідіопольського району Одеської області повідомила ГУ Держгеокадастру в Одеській області, що вона не заперечує, що земельна ділянка площею 17,9836 (рілля-17,9836 га) на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) кадастровий номер :01:001:0403 запропонована для продажу на аукціоні на право оренди земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Листом від 23.07.2019 року №К-7181/0-4195/0/37-19 ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за наслідками розгляду клопотання від 20.06.2019 року, оскільки у Головному управлінні відсутня інформація щодо позиції Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області щодо надання ОСОБА_1 даної земельної ділянки, на виконання доручення від 08.10.2014 року № 37732/0/1-14 віце-прем`єр-міністра - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. Також повідомлено позивача, що на доданих до клопотання графічних матеріалах не зазначено межу бажаної до відведення у власність земельної ділянки.

30.07.2019 року Наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області №326 "Про доповнення переліку земельних ділянок" доповнено перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами згідно Додатку №1, затвердженого Наказом Головного управління Держземагенства в Одеській області "Про затвердження переліку земельних ділянок" №77 від 18.09.2014 року, земельними ділянками, визначеними Додатком №1 до Наказу №326.

Листом від 08.08.2019 року №К-7939/0-4575/0/37-19 ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за наслідками розгляду клопотання від 04.07.2019 року, оскільки на момент розгляду клопотання зазначена земельна ділянка вже включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних аукціонах.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що позов не належить до задоволення.

Частиною 3 статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, зокрема.

Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

З огляду на це, позивач, який є громадянином України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

Стаття 122 ЗК України визначає, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Статтею 118 ЗК України визначається порядок безоплатної приватизації земельних ділянок.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

При цьому відповідно до ч.3 ст.136 ЗК України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Разом з цим суд зазначає, що питання правомірності відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього не є предметом розгляду по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 ЗК України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:

розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів;

використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями;

будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;

надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;

надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;

розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України;

надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;

надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала;

будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);

передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;

надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим;

поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря;

передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності;

надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків;

надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу;

надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч.3 ст.134 ЗК України, земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Земельного кодексу України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Частинами 1-4 статті 136 Земельного кодексу України встановлено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу. Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови. Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. Підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності, є організатором земельних торгів та відповідно до вимог чинного законодавства наділений повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

Оскільки спірна земельна ділянки належать до категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності, то розгляд питання про надання дозволу чи відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність, включення її в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу права оренди на земельних торгах віднесено до компетенції відповідача.

Положеннями Земельного кодексу України прямо передбачено заборону відчуження земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги. Водночас, виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забезпечує саме організатор земельних торгів, яким у спірних відносинах є відповідач, що здійснює реалізацію права державної власності на спірну земельну ділянку.

Чинним законодавством не передбачена заборона включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, земельних ділянок, стосовно яких надійшли клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд зазначає, що оскаржуваний наказ прийнято при реалізації державної політики в сфері регулювання земельних відносин, з урахуванням листа Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 18.07.2019, а не з метою позбавлення позивача можливості отримати землю у власність, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправності спірного наказу.

При цьому у контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) і "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів позивача, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу. Більшість доводів сторони позивача взагалі не мають жодного відношення до підстав його звільнення і в той же час позивачем не наводиться будь-яких спростувань обставин, які були покладені в основу його звільнення.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 14.02.2020 року.

Суддя А.А. Радчук.

.