Справа № 461/9227/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 лютого 2020 року м. Київ № 461/9227/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з текстами ухвал Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.2019, від 08.01.2020 №461/997/19 та позовною заявою з доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Національного агентства з питань запобігання корупції
про зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Галицького районного суду м. Львова звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Львівської міської ради в особі Львівського міського голови Садового А.І., Національного агентства з питань запобігання корупції, третя особа на стороні відповідача Франківська районна адміністрація в особі ОСОБА_2 , в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Львівського міського голови Садового А.І. щодо прийняття Розпорядження №309-к від 21.05.2018 «Про переведення ОСОБА_2 »;

- скасувати розпорядження Львівського міського голови Садового А.І. №309-к від 21.05.2018 «Про переведення «Про переведення ОСОБА_2 »;

- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції провести повну перевірку Декларації за 2018 рік ОСОБА_2 , якого переведено на посаду голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2019 матеріали вказаного позову передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Львівського міського голови Садового А.І. щодо прийняття розпорядження №309-к від 21.05.2018 «Про переведення ОСОБА_2 »; скасування розпорядження Львівського міського голови Садового А.І. №309-к від 21.05.2018 «Про переведення ОСОБА_2 ».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 адміністративну справу в частині позовної вимоги про зобов`язання Національного агентства з питань запобігання корупції провести повну перевірку декларації за 2018 рік ОСОБА_2 , якого переведено на посаду голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, - передано за територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О.

В силу норм ч. 1 і 2 ст. 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що справа підлягає прийняттю до провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі в частині позовної вимоги зобов`язального характеру, пред`явленої до Національного агентства з питань запобігання корупції, суд дійшов наступних висновків.

За змістом норм ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у ст. 160 і 161 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, приписами п. 2, 8 і 11 ч. 5 ст. 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначається, зокрема:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд встановив, що позивачкою на титульній сторінці позову не зазначено відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків ( ОСОБА_1 ) або номер і серію паспорта громадянина України (позивачки).

Посилаючись в обґрунтування поданої до суду позовної заяви серед іншого на обставину подання ОСОБА_2 електронної декларації про майно, доходи, витрати та зобов`язання фінансового характеру за 2018 рік, позивачка в той же час не надала копію такої Декларації та не зазначила джерела, з яких їй стало відомо про факт подання такої декларації, та/або причини відсутності у неї копії цього документу.

Також позивачка не зазначила ні в тексті позову, ні надала окремо з додатками до такого позову власного письмового підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У сили припису ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд також враховує те, що ч. 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ (у редакції чинній станом на день звернення позивача із цим позовом до Галицького районного суду м. Львова) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 №2629-VIII передбачено, що з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1 921,00 гривні.

Пільги щодо сплати судового збору визначені в ст. 5 Закону №3674-VІ. Окремо ч. 2 ст. 3 цього ж Закону визначені випадки, коли судовий збір не справляється за подання конкретно визначених процесуальних документів.

Судом встановлено, що позивачкою в тексті адміністративного позову, з урахуванням ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.2019, заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру. За результатами аналізу тексту позовної заяви та огляду доданих до неї ксерокопій документів, судом встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до числа осіб, які відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору. Таким чином, відповідно до вищенаведених норм Законів №3674-VІ і №2629-VIII сума судового збору, яку мала сплатити позивач при зверненні до адміністративного суду із цим позовом становить 768,40 грн.

Позивачкою до матеріалів поданого позову не було додано жодного документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з мотивів відсутності у неї можливості сплатити судовий збір з причини незначного розміру отримуваної нею пенсії. У зв`язку з цим позивачка клопотала перед Галицьким районним судом м. Львова про звільнення від сплати судового збору за подання цього позову до суду. В обґрунтування цього клопотання позивачка надала копії пенсійного посвідчення та довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вих. 2671/02.1226 від 20.03.2019 з відомостями про розміри сум отриманих ОСОБА_1 за 2018 рік, копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 №857/648/19.

Вирішуючи клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору суд зазначає наступне.

Частиною 1, 2 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктами 1 і 3 ч. 1 ст. 8 Закону №3674-VI регламентовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, а також може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, за наявності наступних підстав:

- розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23.01.2015 №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалах від 28.09.2015 у справі №21-5496а15 та від 18.02.2016 у справі 826/6756/15.

Таким чином, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, заява сторони розглядається виходячи з наведених в ній обставин, які підтверджені належними доказами.

З вищевикладеного вбачається, що єдиною підставою для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору є врахування майнового стану сторони, обґрунтування цих обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору, покладається на сторону, яка звертається з заявою.

Дослідивши додані до клопотання про звільнення копії документів, суд дійшов висновку про їх неактуальність для вирішення питання про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору станом на лютий 2020 року. У зв`язку з цим, відповідно до наявних у клопотанні матеріалів суд наразі не вбачає наявність підстав для задоволення клопотання позивачки про звільнення неї від сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. за поданим позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень ст.ст. 160, 161 КАС України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки у семиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду із супровідним листом: засвідченої копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру або копії сторінок паспорту громадянина України ОСОБА_1 ; копії (роздруківки тексту) електронної декларації ОСОБА_2 про майно, доходи, витрати та зобов`язання фінансового характеру за 2018 рік або пояснень про причини відсутності у позивачки цього документу; оригіналу документу про сплату позивачем судового збору у розмір 768,40 грн. за подання цього позову до Окружного адміністративного суду міста Києва або документальних доказів (в оригіналах або належним чином засвідчених копіях) на підтвердження обставин перебування ОСОБА_1 у тяжкому майновому становищі (наприклад, довідок з органів Пенсійного фонду України та/або органу державної податкової служби про отримані доходи за 2019 рік, виписок з особового рахунку ОСОБА_1 у банку, відкритого останній для виплат пенсійних та інших соціальних платежів, тощо).

Керуючись ст.ст. 30, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити позивачу семиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Скочок