Справа № 280/4155/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 лютого 2020 року 10 год. 44 хв.Справа № 280/4155/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Серебрянниковій О.А., та сторін

від позивача: не прибув,

від відповідача: Лабур М.Г.

розглянувши у відкритому судвому засіданні за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙН - ТОРГ» (юридична адреса: 70500, Запорізька область, Оріхівський райлон, м. Оріхів, вул. Вержбицького, буд. 22 - А, )

до відповідача Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙН - ТОРГ» (далі по тексту позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення рішення відповідача від 06.05.2019 №.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі Акту перевірки №201/08- 01-14-13-13/39805440 від 08.04.2019, яким встановлено порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» за імпортним контрактом 15/2014 від 20.10.2017. Підстава - повідомлення уповноваженого банку ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» від 09.08.2018 за №26-3164.

07.02.2019 набув чинності Закон України «Про валюту і валютні операції». Відповідно до ч.2 ст.15 цього Закону: «Заходи впливу можуть бути застосовані протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення». Застосовані до позивача штрафні (фінансові) санкції (пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД) є заходом впливу в розумінні ч. 5 ст. 13, п. 3 ч. 1 ст.14 цього Закону України «Про валюту і валютні операції». Заходи впливу застосовані відповідачем спірним податковим повідомленням-рішенням - 06.05.2019. Інформацію про виявлені порушення відповідач отримував від уповноваженого банку ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відповідно: 09.08.2018 за №26-3164. Отже, заходи впливу, які передбачені в спірному податковому повідомленні-рішенні, застосовані відповідачем з пропуском законодавчо встановленого шестимісячного строку на їх застосування, що є підставою для скасування такого рішення. З наведених підстав просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 29.08.2019 позовну заяву залишено без руху та надано 10 денний строк на усунення недоліків.

У термін, встановлений Ухвалою суду від 29.08.2019 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 30.09.2019 о/об 12 год. 45 хв. з викликом (повідомленням) сторін 30.09.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №40337), в якому відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що на підставі інформації уповноваженого банку ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» від 09.08.2018 за №26-3164 про порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків у сфері ЗЕД згідно контракту 15/2014 від 20.10.2017 відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ВАЙН- ТОРГ" з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 07.11.2017 по 02.04.2019. На думку позивача у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII від 21.06.2018, а саме посилаючись на ч.2 ст.15 заходи впливу можуть бути застосовані протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення і це є єдиним аргументом, що повинно звільнити позивача від відповідальності. Саме з моменту отримання інформації від уповноваженого банку ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» від 09.08.2018 за №26-3164 і є днем виявлення порушення. Відповідач з цим не погоджується, вважає днем виявлення порушення дату складання акта документальної перевірки юридичної особи, а не дату отримання інформації від уповноваженого банку.

Ухвалою суду від 30.09.2019 зупинено провадження у справі на час, необхідний сторонами для примирення, до 26.12.2019.

Ухвалою суду від 26.12.2019 поновлено провадження у справі, провадження у справі продовжено зі стадії, на якій воно було зупинено.

Ухвалою суду від 26.12.2019 зупинено провадження у справі на час, необхідний сторонами для примирення, до 10.02.2020.

Ухвалою суду від 10.02.2020 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 10.02.2020 о/об 09 год. 30 хв.

Представник позивача в в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 03.02.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

У період з 27.03.2019 по 02.04.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ВАЙН-ТОРГ" з питання дотримання вимог валютного законодавства згідно інформації уповноваженого банку ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» від 09.08.2018 за №26-3164БТ, за результатами якої складено Акт №201/08-01-14-13-13/39805440 від 08.04.2019.

У висновку Акту перевірки №201/08-01-14-13-13/39805440 від 08.04.2019 зазначено: «Перевіркою ТОВ "ВАЙН-ТОРГ" встановлені порушення: ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.94 №185/94-ВР із змінами та доповненнями, Закон України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» згідно зовнішньоеконо-мічних договорах: за період з 07.11.2017 по 02.04.2019 на ТОВ «ВАЙН-ТОРГ» рахувалась дебіторська заборгованість в сумі 720,08 євро, з порушенням граничного терміну (04.07.2018) у кількості 100 календарних днів в сумі 720,08 євро;

За порушення ст. 2, на підставі ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94 №185/94-ВР із змінами та доповненнями буде нарахована пеня за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Відповідно до пункту 5 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (із змінами та доповненнями), порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договорів (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару)».

Результатом розгляду ГУ ДФС у Запорізькій області Акту перевірки №201/08-01-14-13-13/39805440 від 08.04.2019 стало прийняття 06.05.2019 відносно ТОВ «ВАЙН-ТОРГ» податкового повідомлення-рішення №, яким за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності нараховано пеню у сумі 6649 грн 02 коп.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку доказам і перевіряючи правомірність дій позивача у фіксації порушень за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема актів перевірки, складених за результатами здійснення планового і позапланового заходів, де зафіксовано порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, орган державного нагляду (контролю), суд зазначає про таке.

Між сторонами відсутній спір щодо фактичних обставин справи, калькуляцій сум, існує лише спір щодо застосування норм права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 78.1.1 та пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що в письмовому запиті контролюючого органу про надання пояснень та їх документального підтвердження має бути зазначено порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та відповідно виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію.

У ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (втратив чинності 07.02.2019) зазначено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (втратив чинності 07.02.2019) порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом (ч.10 ст.11 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019).

Як зазначено у п.3 ч.1 ст.14 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019), за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані: до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019) порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про валюту і валютні операції» (набрав чинності 07.07.2018, введений в дію 07.02.2019) заходи впливу можуть бути застосовані протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

За матеріалами справи інформацію про виявлені порушення відповідач отримував від уповноваженого банку ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»: 09.08.2018 за №26-3164. Отже, фактичним моментом виявлення порушення є 09.08.2018 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції, яка міститься на повідомленні уповноваженого банку.

Заходи впливу застосовані відповідачем спірним податковим повідомленням-рішенням № - 06.05.2019.

У суду відсутні зауваження з приводу того, що відповідач при застосуванні до позивача заходів впливу у податковому повідомленні-рішенні № від 06.05.2019 керувався приписами Закону України «Про валюту і валютні операції».

При цьому, у ч.10 ст.11 Закону України «Про валюту і валютні операції» зазначається, що у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Вказана норма права є загальною та відповідно передбачає такі заходи впливу передбачені Законом України «Про валюту і валютні операції» як заходи впливу у вигляді штрафних санкцій, так і заходи впливу у вигляді пені за порушення резидентом строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Таким чином, відповідачем заходи впливу до позивача застосовані у податковому повідомленні-рішенні № від 06.05.2019 з пропуском встановленого законом шестимісячного строку на їх застосування.

Суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 06.05.2019 винесене відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірім 1921,40 грн, що підтверджується квитанцією №22224408 від 16.08.2019, №22565605 від 06.09.2019.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙН - ТОРГ» (юридична адреса: 70500, Запорізька область, Оріхівський райлон, м. Оріхів, вул. Вержбицького, буд. 22 - А, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про скасування податкового повідомлення рішення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) від 06.05.2019 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙН - ТОРГ» (юридична адреса: 70500, Запорізька область, Оріхівський райлон, м. Оріхів, вул. Вержбицького, буд. 22 - А, ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписане суддею 13.02.2020.

Суддя Р.В. Сацький