Справа № 760/19471/19
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/49/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до територіального підрозділу Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в місті Києві інспектора Ніроди Юрія Олександровича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову інспектора УПП ДПП в м. Києві Ніроди Ю.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії НК №674528 від 02.05.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.05.2019 року інспектором УПП ДПП Ніродою Ю.О. було винесено постанову Серії НК №674528 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 02.05.2019 року о 17 год. 05 хв. в м. Києві по бул. В. Гавела 18, позивач, керуючи автомобілем Skoda Octavia д.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п. 8.4. (в) ПДР України.

Вважає вказану постанову протиправною та необґрунтованою, з наступних причин.

Суб`єктивна думка, припущення та бажання інспектора, що викладені у постанові, не відповідають положенням ст. 251 КУпАП та є недостовірними.

Висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами.

Зазначав, що 2 травня 2019 року він рухався на автомобілі Skoda Octavia д.н. НОМЕР_1 і збирався виконати розворот.

Перехрестя для розвороту має дві стоп-лінії (розмітка 1.12) . Після перетину першої стоп-лінії на зелений сигнал світлофора, загорівся жовтий сигнал і позивач зрозумів, що закінчити маневр вже не встигає, тому зупинився перед другою стоп-лінією.

В цей час під`їхав патрульний автомобіль. Позивач вважає, що інспектору, здалося, що він виїхав з сусідньої вулиці, де висів знак 3.21 «В`їзд заборонено».

Через гучномовець, відповідач почав вимагати, щоб позивач закінчив проїзд перехрестя прямо зараз, на червоне світло світлофора, змушуючи позивача створити аварійну ситуацію, оскільки позивач був би змушений перетнути дві смуги руху, одна з яких була заблокована патрульним автомобілем, але по другій смузі рух відбувався в звичайному режимі. В цьому не було ніякої необхідності, тому позивач дочекався зміни сигналу світлофора і зупинився на узбіччі згідно ПДР.

Коли підійшов інспектор, він почав звинувачувати позивача в тому, що він не виконав його вимог. На що позивач пояснив, що, маючи 40-річний досвід керування, ніколи не створював аварійних ситуацій, незважаючи на будь-що.

Вважає, що сама це налаштувало інспектора проти позивача і призвело до його упередженого відношення.

Позивач вказував на те, що відповідач не надав йому жодних доказів порушення правил дорожнього руху та не роз`яснив право на адвоката, чим було порушено право позивача на професійний захист.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений ухвалою строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що під час патрулювання Солом`янського району м. Києва, екіпажом Рубін-902 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) було виявлено порушення ПДР транспортним засобом Skoda Octavia д.н. НОМЕР_1 , який не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», та здійснив рух в зоні дії знаку на бул. В. Гавела. За результатами вчиненого правопорушення, відповідач оцінив докази та факт вчинення позивачем правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Під час розгляду справи вірно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та вірно застосував норми матеріального права. Також, представник відповідача зазначав, що під час розгляду адміністративної справи по суті, від позивача не надходило жодного пояснення чи клопотання. Постанову було винесено у присутності водія, роз`яснено всі його права та надано на ознайомлення і підписання. Позивач ознайомився із постановою та поставив свій підпис.

Крім того, представник відповідача зазначав, що розглядаючи адміністративну справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

27.08.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач, окрім зазначеного у позові, посилався на те, що його підпис в постанові не є належним доказом роз`яснення позивачу прав як особі, яка притягалась до адміністративної відповідальності. Зазначав, що зі складеної відповідачем постанови неможливо встановити, задоволено чи відхилено клопотання позивача, зокрема про допит свідка, а також мотиви прийняття відповідного рішення. Оскаржувана постанова не передбачає місця для зазначення відповідної інформації, так само як і будь-яких пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що дозволило відповідачу проігнорувати усні клопотання та пояснення позивача.

Крім того, вказував, що винесення постанови без складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справ про адміністративне правопорушення разом з одночасним винесенням постанови у справах про адміністративне правопорушення практично на самому місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справ про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП.

Також зазначав, що сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Вважає, що розгляд справи проводився відповідачем заангажовано та упереджено, без ознак всебічності, повноти і об`єктивного з`ясування обставин, не було використано усіх можливостей для об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, та не надано належної, неупередженої та об`єктивної оцінки поясненням позивача, заявам та клопотанням, а також обставинам справи.

На підставі викладеного, просив позов задовольнити.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 02.05.2019 року інспектором УПП ДПП в м. Києві Ніродою Ю.О. винесено постанову Серії НК №674528 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 02.05.2019 року о 17 год. 05 хв. в м. Києві по бул. В. Гавела 18, позивач, керуючи автомобілем Skoda Octavia д.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п. 8.4. (в) ПДР України, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Згідно ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором УПП ДПП в м. Києві Ніродою Ю.О., при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів відеофіксації або фотофіксації порушення інспектором патрульної поліції надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором патрульної поліції не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 02.05.2019 року посадова особа патрульної поліції припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про скасування постанови інспектора УПП ДПП в м. Києві Ніроди Ю.О. Серії НК №674528 від 02.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Серії НК №674528 від 02.05.2019 року винесену інспектором Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в місті Києві Ніродою Юрієм Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя