Справа № 620/1860/19
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

620/1860/19

УХВАЛА

12 лютого 2020 року

Київ

справа №620/1860/19

адміністративне провадження №К/9901/1761/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Дашутіна І. В., перевіривши касаційну скаргу Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі №620/1860/19 за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про застосування заходів реагування, -

у с т а н о в и в :

Малодівицькою селищною радою Прилуцького району Чернігівської області до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі №620/1860/19.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк тривалістю 10 днів для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору та копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників у справі.

07 лютого 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла заява на усунення недоліків касаційної скарги та фіскальний чек від 31 січня 2020 року на підтвердження сплати судового збору.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що положеннями частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений обов’язок скаржника долучати до касаційної скарги документ про сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону «Про судовий збір» судовий збір – збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (відповідно до частини першої статті 6 Закону «Про судовий збір»).

Згідно з приписами частин першої, другої статті 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі за текстом – Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 3, 9 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.7. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Потрібними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а у цій ситуацій – касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна касаційна скарга, та дата ухвалення судового рішення, яке оскаржується.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Верховний Суд встановив, що до касаційної скарги долучений фіскальний чек від 31 січня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 3842,00 грн, який не містить усіх обов’язкових реквізитів, тому Верховний Суд не може до уваги взяти вказаний платіжний документ як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку в значенні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки він не містить жодної інформації в обов’язковому реквізиті «Призначення платежу», і зважаючи на це з наданого документу про сплату судового збору неможливо ідентифікувати, за яку саме касаційну скаргу сплачується судовий збір.

З огляду на наведене заявнику слід у встановленому порядку надати Верховному Суду належні докази сплати судового збору на відповідні банківські реквізити рахунку Верховного Суду із зазначенням у платіжному документі обов’язкових реквізитів, для того аби Верховний Суд мав можливість перевірити зарахування до державного бюджету судового збору та підтвердити таке зарахування.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження строку передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була з поважних причин вчинена у первісно встановлений строк.

За наведених обставин для скаржника потрібно продовжити строк на усунення недоліків касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Продовжити Малодівицькій селищній раді Прилуцького району Чернігівської області строк для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі №620/1860/19 на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз’яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Дашутін