Справа № 657/1934/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 657/1934/19
Головуючий в 1 інстанції: Максимович І.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Інспектора взводу №1 роти №1 батальйону № 1 ППП м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта Верби Михайла Анатолійовича на рішення Каланчацького районного суду Херсонській області від 19 листопада 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП в особі інспектора взводу №1 роти №1 батальйону № 1 ППП м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта Верби Михайла Анатолійовича про визнання протиправним та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до УПП у м.Кривий Ріг в особі інспектора поліції Верби М.А., в якому просив визнати незаконним і неправомірними дії інспектора та визнати недійсною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 055564 від 2.10.2019р. із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (проїзд перехрестя без зупинки, що є порушенням п.2.2 ПДР) та ч.2 ст.122 КУпАП (керування автомобілем увімкнених ближнім світлом фар, що є порушення п.9.8 ПДР).

Позивач вказує на те, що п.2.2 ПДР не порушував та доказів протилежного інспектором не надано. Водночас, визнав порушення п.9.8 ПДР, але зазначив, що інспектором невірно кваліфіковано його дії, якій помилково притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а не ст.125 КУпАП.

Обґрунтовуючи протиправність дій інспектора позивач зазначив, що інспектор в порушення ст.ст.278,279 КУпАП, виніс постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, без оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без вирішення клопотань, без досліджень доказів та заслуховування особи, які беруть участь у розгляді справи.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонській області від 19 листопада 2019р. позовні вимоги задоволено частково.

Постанову ДП 18 № 055564 від 2.10.2019р. у справі про адміністративне правопорушення визнано недійсною та скасовано.

В решті позовних вимог відмовлено.

З УПП у м.Кривий Ріг на користь держави стягнуто витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40грн.

В апеляційній скарзі інспектор поліції Верба М.А., посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням по справі нового рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними доказами вчинення позивачем інкримінованих йому правопорушень, зокрема складеним адміністративним протоколом. Крім того, суд вважав неправомірним винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.122 КУпАП, уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення, водночас визнав правомірними дії інспектора поліції у спірних правовідносинах.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, перевірки доказів, у зв`язку чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нове рішення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 2.10.2019р. інспектором УПП в м.Крівий Ріг Вербою М.А. прийнято постанову серії ДП18 №055564 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн. за вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається із вказаної постанови, що 2.10.2019р. о 11:35год. на Трасі ОСОБА_2 -17 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 Розділу 33 ПДР України здійснив проїзд без зупинки, а також в світлу пору доби рухався поза межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар або ходових вогнів, чим порушив п.9.8 ПДР України.

Перевіряючи правомірність рішення суду першої інстанції, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Предметом розгляду у даній справі є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.2 ст.122 покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч.1 ст.1 ЗУ "Про Національну поліцію" визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.13 ЗУ "Про Національну поліцію" систему поліції складають:

1) центральний орган управління поліцією;

2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч.1 ст.15 ЗУ "Про Національну поліцію").

Відповідно до ч.1 ст.17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч.3 ст.288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, у даному випадку суд першої інстанції повинен був за правилами ст.48 КАС України змінити первісного відповідача належним або залучити як другого відповідача.

Поряд з цим, ані Департамент патрульної поліції Національної поліції України, ані його структурний підрозділ - УПП у м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, до участі у справі в якості належного відповідача судом першої інстанції залучено не було.

Оскільки положення ст.48 КАС України, яка регулює порядок заміни неналежної сторони, допускають заміну відповідача лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, і суд апеляційної інстанції позбавлений права здійснювати заміну неналежної сторони або залучати до участі у справі другого відповідача, апеляційний суд відмовляє у позові до неналежного відповідача.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду не можливо вважати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 272, 286, 311, 315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора взводу №1 роти №1 батальйону № 1 ППП м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта Верби Михайла Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонській області від 19 листопада 2019р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП в особі інспектора взводу №1 роти №1 батальйону № 1 ППП м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта Верби Михайла Анатолійовича про визнання протиправним та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв