Справа № 760/14379/16-а
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Сорочка Є.О., суддів Єгорової Н.М., Федотова І.В., розглянувши заяву Міністерства оборони України про продовження строку для подачі звіту про виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо непризначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Постанова № 975) та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII);

- стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до статей 16-16-3 Закону № 2011-XII та Постанови № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, у сумі 693 256 грн.;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до Постанови № 975 та статей 16-16-3 Закону № 2011-XII у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018 позов задоволено частково:

- визнано неправомірною бездіяльність Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;

- зобов`язано Міністерство оборони України розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІI групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018 в апеляційному порядку не переглядалось.

ОСОБА_1 в порядку контролю за виконанням рішення суду, звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою, у якій просив:

- визнати протиправним рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги, що оформлене п. 30 протоколу Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.12.2018 № 123;

- зобов`язати Міністерство оборони України вжити заходів щодо розгляду питання про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду;

- зобов`язати Міністерство оборони України подати до суду звіт про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 22 серпня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 22 серпня 2019 року скасовано, заяву ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправним рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що оформлене пунктом 30 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.12.2018 року № 123;

- зобов`язано Міністерство оборони України вжити заходів щодо належного виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року в частині зобов`язання Міністерства оборони України розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІI групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року, у тому числі висновків щодо повноти поданих ОСОБА_1 документів для призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язано Міністерство оборони України протягом одного місяця з дня прийняття цієї постанови подати до Солом`янського районного суду м.Києва звіт про виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року.

Таким чином, Міністерство оборони України мало у строк до 03 січня 2020 року подати до Солом`янського районного суду м. Києва звіт про виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року.

Водночас, Міністерство оборони України 09 січня 2020 року, тобто після завершення встановленого судом місячного строку, подало до суду апеляційної інстанції клопотання про продовження строку подання звіту про виконання судового рішення.

З метою розгляду вказаного клопотання судом апеляційної інстанції скеровано до суду першої інстанції запит про направлення матеріалів справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу 31.01.2020.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, може бути подана виключно до закінчення цього строку. Проте, як зазначалося, встановлений строк подання звіту сплив 03.01.2020, а заяву про його продовження було подано лише 09.01.2020.

Колегія суддів вважає, що відповідачу був встановлений достатній строк для подання звіту про виконання рішення суду. З огляду на принцип належного урядування, у зв`язку із встановленням у рішенні суду факту порушення суб`єктом владних повноважень прав особи та визначення цим рішенням способу їх захисту шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, останній не вправі безпідставно зволікати із виконанням цього рішення та має якнайшвидше відновити порушені права у спосіб, вказаний судом.

Мотивуючи необхідність продовження строку, скаржник посилається на те, що постанову апеляційного суду отримано ним не у день її проголошення 03.12.2019, а 11.12.2019, не надаючи при цьому жодних доказів вжиття будь-яких дій, спрямованих на її виконання в частині виконання рішення суду першої інстанції та/або доказів неможливості виконання рішення у встановлений для подання звіту строк.

Будь-яких доводів щодо неможливості у встановлений строк подати до суду першої інстанції звіт із зазначенням вчинених на виконання рішення суду дій, заявник не наводить.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої Міністерством оборони України заяви про продовження строку подання звіту.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що у даному випадку питання встановлення нового строку подання звіту відповідно до частини другої статті 383 КАС не вирішується.

Так, продовження встановленого судом строку та встановлення нового строку подання звіту є різними механізмами реагування, що застосовуються судами у різному порядку та з різних підстав.

Навідміну від продовження встановленого судом строку, питання про встановлення нового строку може бути ініційоване у разі неподання звіту, тобто по завершенню відповідного строку.

Крім того, з огляду на те, що, у даному випадку, строк подачі звіту був встановлений судом апеляційної інстанції за результатами оскарження відповідної ухвали, то саме він і вирішує питання продовження цього строку відповідно до частини третьої статті 121 КАС. Водночас, питання встановлення нового строку подачі звіту вирішується не судом, який встановив первинний строк, а суддею в порядку частини другої статті 383 КАС, а отже це питання належить до компетенції суду першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав продовження Міністерству оборони України встановленого постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року строку подання до Солом`янського районного суду м. Києва звіту про виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року, а тому у задоволенні відповідної заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 34, 121, 311 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Міністерства оборони України про продовження строку подання звіту про виконання судового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов