Справа № 1140/2537/18
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м.Кропивницький Справа № 1140/2537/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд колегією у складі головуючого судді - Пасічника Ю.П., суддів - Притули К.М., Петренко О.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі № 1140/2537/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

14.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №811122 від 15.03.2018 року про відмову здійснити йому перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", у редакції Закону України від 12.07.2001 року, на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області №18-38 вих-18 від 24.01.2018 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести йому перерахунок пенсії (згідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", у редакції Закону України від 12.07.2001 року) на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області №18-38 вих-18 від 24.01.2018 року і доплатити за класний чин та з урахуванням інших виплат, сум надбавок, доплат, премій, допомог, індексацій, визначених у наявній його пенсійній справі, зі збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку - 90%, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з 01.03.2018 року, тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що з листопада 2010 року він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року у розмірі 90% від суми заробітку за посадою заступника прокурора області та має право на її перерахунок у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №657 від 30.08.2017 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", якою затверджені нові схеми посадових окладів працівникам органів прокуратури. У зв`язку з цим у березні 2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області з заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області №18-38 вих-18 від 24.01.2018 року. Рішенням №811122 від 15.03.2018 року відповідач відмовив у проведенні перерахунку, мотивуючи це відсутністю підстав. Позивач, не погоджуючись з такою відмовою, посилаючись на рішення Конституційного Суду України, який неодноразово вказував на недопустимість звуження або обмеження розміру пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається спеціальними законами у зв`язку зі здійсненням особливої діяльності, звернувся до суду з позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.10.2018р. у цій справі в задоволенні позовних вимог повністю відмовлено.

Відмова мотивована тим, що правове регулювання питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури передбачене у статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року.

Відповідно до частини 13 статті 86 вказаного Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, станом на час розгляду справи Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено, а тому відповідач правомірно відмовив позивачу у перерахунку його пенсії.

13 січня 2020 року до суду надійшла заяву позивача про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.10.2018р. у цій справі за виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.150-158).

В обґрунтування даної заяви позивач зазначив, що Другим Сенатом Конституційного Суду України ухвалене рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII. Цим рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На переконання позивача, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, застосованого судом при вирішенні його справи, є безумовною підставною для перегляду рішення у справі за виключними обставинами, скасування рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог з ухваленням нового судового рішення - про задоволення позову повністю.

24 січня 2020 року судом одержано письмові заперечення ГУПФ України в Кіровоградській області на заяву про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.10.2018р. за виключними обставинами, у якому відповідач просив у задоволенні заяви відмовити повністю та залишити в силі рішення суду у цій справі (а.с.170,171). Свою позицію мотивував посиланням на відсутність умов та порядку виконання Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р., у зв`язку з чим УПФУ звернулось до Міністерства соціальної політики України за відповідними роз`ясненнями. Крім того, вказав, що перегляд рішення за виключними обставинами можливий лише в разі, якщо рішення суду ще не виконано (п.1 ч. 5 ст. 361 КАС України), а в даному випадку рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.10.2018р. не мало зобов`язального характеру для відповідача щодо вчинення будь-яких дій, зокрема подальшого його виконання. Також відповідач вказав, що згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII втратили чинність з 13.12.2019р., а тому позовні вимоги щодо перерахунку пенсії з 01.03.2018р. не підлягають задоволенню.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року відкрито провадження за виключними обставинами у цій справі, судове засідання призначено на 06.02.2020р. (а.с.163,164).

Позивач та представник відповідача у судове засідання 06 лютого 2020 року не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

За змістом частин першої, другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судових рішень за виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

А відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, колегія суддів визнала за можливе розглядати заяву без участі сторін чи їх представників та перейшла до її розгляду у порядку письмового провадження.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач є пенсіонером, та з 10.11.2010р. перебуває на обліку у ГУПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991р. у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати за посадою (а.с.28).

24.01.2018р. прокуратурою Кіровоградської області позивачу видана довідка №18-38/вих-18 про розмір заробітної плати заступника прокурора області станом на вересень 2017 (а.с.17).

На підставі вказаної довідки позивач 05.03.2018р. звернувся до ГУПФУ в Кіровоградській області із заявою про проведення перерахунку пенсії.

Рішенням ГУПФУ в Кіровоградській області від 15.03.2018р. №811122 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії (а.с.15). Дане рішення відповідач мотивував посиланням на відсутність чинного порядку проведення перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

Не погодившись з цим рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що як на момент звернення позивача зі заявою про перерахунок пенсії, так і на дату розгляду справи судом Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. При цьому суд послався на приписи частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

На дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ, частина перша якої встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частиною дванадцятою цієї статті, відповідно до якої обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, 15 липня 2015 року набрав чинності Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII та на цій підставі втратила чинність частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.

Разом з цим, порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури урегульовано статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28.12.2014 №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 (надалі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.17 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною четвертою статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Отже, ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційною норми закону, який застосований судом до спірних відносин, є підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Водночас, норма закону, визнана Конституційним Судом України неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Колегія суддів враховує, що у пункті 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 13 грудня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Окрім того, колегія суддів враховує, що за змістом частини першої статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України", суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 установив такий порядок його виконання:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII з 13 грудня 2019 року не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Таким чином, дана постанова, що набрала чинності 06 вересня 2017 року, є підставою для проведення перерахунку пенсії за вислугу років позивачеві по даній справі.

Разом з цим, виходячи з того, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII у первинній редакції, якими передбачено у якості підстави для проведення перерахунку пенсії підвищення заробітної плати працівників прокуратури, у спірних відносинах мають застосовуватись лише з 13 грудня 2019 року, підстави для проведення перерахунку пенсій позивача з 01березня 2018 року відсутні.

Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів в часі, закріплений у статті 58 Конституції України.

Колегія суддів, зважаючи на те, що позивач продовжує наполягати на проведенні перерахунку його пенсії, виходячи із завдань адміністративного судочинства та принципу верховенства права, враховуючи наявність підстав для перегляду рішення суду у цій справі за виключними обставинами, вважає за необхідне скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, зобов`язавши ГУПФ України в Кіровоградській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 24.01.2018р. №18-381вих.-18, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Разом з тим, у задоволенні позову в іншій частині слід відмовити, оскільки станом на момент ухвалення відповідачем рішення від 15 березня 2018 року №811122 про відмову у перерахунку пенсії, підстави для проведення такого перерахунку були відсутні, оскільки вони виникли лише з часу ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 13 грудня 2019 року у справі №7-р(ІІ)/2019.

Так само, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача проводити виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, адже перерахунок пенсійної виплати наразі не проведено. При цьому колегія суддів виходить з того, що судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані або оспорювані права; відповідне порушення має мати місце на момент розгляду справи судом, адже судовими актами не можуть регулюватись відносини на майбутнє.

Враховуючи вищевикладене, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами належить задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 241-246, 262, 263, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.10.2018р. за виключними обставинами в адміністративній справі № 1140/2537/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.10.2018р. у справі № 1140/2537/18 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 13 грудня 2019 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 24.01.2018р. №18-381вих.-18, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя Ю.П. Пасічник

Суддя К.М. Притула

Суддя О.С. Петренко