Справа № 608/1848/19
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Справа № 608/1848/19

Номер провадження2-а/608/4/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

з участю секретаря судового засідання Росляк Т.Б.

за участю представника позивача адвоката Котова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Чорткова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержанта поліції Мазура Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

19 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Мазура А.М. про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення посилаючись на те, що 13.08.2019 року відповідачем стосовно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія НК № 539231. У ній зазначено, що 13.08.2019 року о 21 годині 30 хвилин, він, в м. Чортків по вул. Копичинецькій, керуючи транспортним засобом «ВОЛЬКЦВАГЕН ПАССАТ», державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», в автомобілі не був освітлений задній номерний знак, а також, що він не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, чим скоїв правопорушення, передбачені ч. 1 ст.126, ч. 1 ст.122, ч. 6 ст.121 КУпАП. Із зазначеною постановою не погоджується, оскільки вважає, що вона складена з грубим порушенням законодавства та є протиправною. Вказує, що він дійсно, 13.08.2019 року близько 21:30 години, в місті Чортків Тернопільської області по вулиці Копичинецькій, керував автомобілем «ВОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ», державний номер НОМЕР_1 та повернув на АЗС. На в`їзді на автозаправну станцію, з порушенням правил дорожнього руху був припаркований службовий автомобіль поліції з державним номером 3342 регіон 11, який перешкоджав заїзду для автотранспорту, про що він звернув увагу поліцейським, на що отримав відповідь у грубій формі. На виїзді із автозаправної станції на головну дорогу, він зупинився і пропустив автомобіль, що рухався по головній дорозі та продовжив рух. Після цього, був зупинений працівниками поліції за допомогою звукового спецсигналу та проблискових маяків синього та червоного кольору. До автомобіля підійшов поліцейський, який представився поліцейським роти номер один, сержантом поліції ОСОБА_2 і який сказав, що він, при виїзді із АЗС, не зупинився перед виїздом на головну дорогу, чим порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено) і що в автомобілі не освітлений задній номерний знак, і вимагав від нього посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Поліцейський ОСОБА_2 погрожував затриманням транспортного засобу на штрафмайданчик і що буде складено постанову за невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 , неосвітлений задній номер та відмову пред`явити документи вказані в п. 2.1 ПДР України, з чим він не погодився і попросив дати можливість скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Доказів скоєних ним правопорушень поліцейський не надав, хоча він точно знав і показував поліцейському, що підсвітка заднього номерного знаку, справна. Він повідомив поліцейського, що хоче скористатися юридичною допомогою адвоката і просив дати термін для цього перед розглядом справи по суті. Однак, це була 21:40 год. і йому не вдалось запросити на місце зупинки адвоката. Він заявив клопотання про перенесення розгляду справи, однак відповідач відмовив. Ще до винесення оскаржуваної постанови приїхав його батько, ОСОБА_3 , і разом з ним поцікавився в поліцейського ОСОБА_2 , чи ознайомив він із ст. 268 КУпАП і вимагав докази скоєного адміністративного правопорушення, так, як таких доказів, передбачених 251 КУпАП, пред`явлено не було. Поліцейський Мазур А.М. назвав вищевказані причини зупинки і що вже проведено розгляд справи, і що нібито він категорично відмовився надати документи вказані в п. 2.1 ПДР для складання постанови про адміністративне правопорушення, а також, що із ст. 63 Конституції України та ст. 268 КупАП його не ознайомлювали. Від пред`явлення документів та складання постанови він не відмовлявся. Вказує, що поліцейський ОСОБА_4 . ОСОБА_5 на відео підтвердив, що він нібито погодився на розгляд справи та складання постанови. В цей час інший поліцейський ОСОБА_6 підготовляв докази так званого правопорушення. Приблизно через 20 хвилин було пред`явлено відео, на якому видно що, автомобіль червоного кольору марки «ВОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ» зупинився перед виїздом на головну дорогу, пропустив автомобіль, що рухався по головній дорозі, і задній номерний знак освітлений. Поліцейський ОСОБА_2 на відео визнав факт зупинки зазначеного автомобіля і не зважаючи на представлене відео, робив вигляд, що проводить розгляд справи (на відео інспектор запевняв, що розгляд справи почався з моменту зупинки автомобіля), при цьому його не було повідомлено про дату, час, місце розгляду справи, яка справа розглядається, проти кого розглядається справа, хто проводить розгляд справи, не досліджено докази передбачені ст.251 КУпАП, не відібрано від нього пояснення, хоча він вини не визнавав, відхилено клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що йому потрібно скористатись послугами адвоката та ознайомитись з доказами по справі, що передбачено ст. 268 КУпАП. Вважає, що ОСОБА_2 , відхиливши його клопотання, грубо порушив його право на захист, гарантоване Конституцією України та КУпАП. Після цього, ОСОБА_2 сів у патрульний автомобіль почав заповняти бланк постанови про адміністративне правопорушення. В цей час ним було пред`явлено посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу поліцейському, інспектору першої роти, ОСОБА_6 . Після вручення копії постанови серія НК № 539231, на якій практично неможливо прочитати текст, поліцейський Мазур А. ОСОБА_5 в грубій формі відмовив йому у фото фіксації оригіналу постанови. Дії поліцейського ним було оскаржено у вищестоячий орган, а саме начальнику УПП в Тернопільській області, на що він 11.09.2019 року рекомендованим листом отримав «відписку» про залишення скарги без задоволення. Просить суд поновити строк на оскарження постанови, якщо суд вважатиме його пропущеним, подав суду супровідний лист та конверт.

24 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 змінив позовні вимоги, просив залучити до участі в справі співвідповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції та вирішити позов в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення, а справу провадженням закрити.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2019 року залучено у якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Представник позивача адвокат Котов В.В. змінені позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Відповідач поліцейський роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Мазур А.М. та представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явились, подали суду відзив на позовну заяву та диск з фрагментами відеозаписів з нагрудного відео реєстратора поліцейського, просять в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1 адвоката Котова В.В., свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, відзив на позов, диск з фрагментами відеозаписів з нагрудного відео реєстратора поліцейського, та диск, поданий представником позивача, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав:

Судом встановлено, що 13 серпня 2019 року поліцейським роти №1 УПП в Тернопільській області сержантом поліції Мазуром А.М. було винесено постанову серії НК № 539231 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень в дохід держави. Зі змісту оскаржуваної постанови (яка не є добре читабельною) вбачається, що 13.08.2019 року о 21 годині 30 хвилин позивач ОСОБА_1 , в м. Чортків по вул. Копичинецькій, керуючи транспортним засобом «ВОЛЬКЦВАГЕН ПАССАТ», державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», в автомобілі не був освітлений задній номерний знак, а також водій не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, чим скоїв правопорушення, передбачені ч. 1 ст.126, ч. 1 ст.122, ч. 6 ст.121 КУпАП.

Зі змісту постанови не можливо встановити достовірно, які саме пункти на думку поліцейського, були порушені позивачем.

На вимогу суду надати читабельну копію чи оригінал вказаної вище постанови, така надана суду не була.

Однак, суд вважає, що між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки, спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

В обґрунтування заперечень позовних вимог Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надано суду диск, на якому на думку т.в.о начальника Дмитра Домса зафіксовано обставини правопорушення та факт правопорушення. Однак, об`єктивно цим відеозаписом не підтверджується, а навпаки спростовується факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення позивачем ОСОБА_1 .

Зі змісту диску, переглянутого в судовому засіданні встановлено, що не зафіксовано самого факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, а навпаки із переглянутого відео вбачається, що дане відео стосується іншого факту та події, оскільки не співпадає по часу вчинення правопорушення.

Крім того, поліцейським не відібрано письмових пояснень від ОСОБА_1 , в той час, як останній не визнавав вини у вчиненому адміністративному правопорушенні та не забезпечено право, визначене ст. 268 КУпАП на отримання правової допомоги адвоката, або іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання такої правової допомоги особисто, чи за дорученням юридичної особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачами, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним. А всі сумніви, суд трактує в користь позивача.

Згідно ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції : «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення ».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожен обвинувачений має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги, отримувати таку допомогу безоплатно. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПР і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з практики ЄСПЛ, судовий процес у розгляді справ про вчинене адміністративне правопорушення, має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що причини пропуску строку для оскарження постанови є поважними та доведеними, оскільки дії поліцейського позивачем було оскаржено начальнику УПП в Тернопільській області та лише 11 вересня 2019 року рекомендованим листом, який долучено як доказ з конвертом, позивач отримав відповідь, що його скарга залишена без задоволення, а постанова від 13 серпня 2019 року без змін, а тому слід поновити строк оскарження вказаної постанови до суду.

В зв`язку з цим постанова в справі про адміністративне правопорушення від 13.08.2019 року серії НК № 539231 відносно позивача ОСОБА_1 є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121,122, 126, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити строк на оскарження постанови від 13.08.2019 року серії НК № 539231, винесеної сержантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП , як пропущений ним з поважної причини.

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержанта поліції Мазура Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 13.08.2019 року серії НК № 539231 задоволити.

Скасувати постанову серії НК № 539231, винесену поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержантом поліції Мазуром Андрієм Михайловичем 13 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, а провадження у справі - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного судучерез Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1848/19

Рішення набрало законної сили " " ___________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ___________________ року.

Секретар: