Справа № 520/12524/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 р. № 520/12524/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Чайкіної Н.Е.,

за участю:

представника позивача - Ковтун А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська ливарна компанія» (пр. Московський, 277, м. Харків) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив стягнути до бюджету України кошти з розрахункових рахунків у розмірі 2361333,22 гривень в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська ливарна компанія», податковий номер 32759676, податкова адреса: проспект Московський, буд. 277, м. Харків, 61089.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки до суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська ливарна компанія» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом 32759676.

Відповідач перебуває на обліку в Східному управлінні ГУ ДПЄ у Харківській області та є платником земельного податку та/або орендної плати за оренду земельної ділянки державної або комунальної власності.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Українська ливарна компанія», має податковий борг з земельного податку на загальну суму 2 361 333,22 гривень, який був нарахований на підставі: основного зобов`язання: податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 19.02.2019 термінами сплати: 1) до 30.04.2019 на суму податкового зобов`язання 235 700,92 гривень; 2) до 30.05.2019 на суму податкового зобов`язання 235 700,92 гривень; 3) до 30.06.2019 на суму податкового зобов`язання 235 700,92 гривень; 4) до 30.07.2019 на суму податкового зобов`язання 235 700,92 гривень; 5) до 30.08.2019 на суму податкового зобов`язання 235 700,92 гривень; 6) до 30.09.2019 на суму податкового зобов`язання 235 700,92 гривень; штрафних (фінансові) санкцій, нараховані на підставі: податкового повідомлення-рішення № від 05.04.2018 на суму податкового зобов`язання 219 495,02 гривень, винесеного на підставі Акта перевірки №4104/20-40- 12-15-20/32759676 від 22.03.2018; податкового повідомлення-рішення № від 05.04.2018 на суму податкового зобов`язання 727 632,68 гривень, винесеного на підставі Акта перевірки №4104/20-40- 12-15-20/32759676 від 22.03.2018.

Податкові повідомлення-рішення № від 05.04.2018 та № від 15.04.2018 були оскаржені відповідачем в судовому порядку. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 по справі №820/4931/18 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Українська ливарна компанія» щодо визнання незаконним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська ливарна компанія» складає 2361333,22 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією інтегрованої картки платника податків.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобов`язаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 названого Кодексу платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п.14.1.175 цієї статті податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що грошові зобов`язання є узгодженими.

Згідно положень п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов`язання, податковим органом було сформовано податкову вимогу 999266-57 від 03.07.2019, яку отримано платником податків 21.08.2019.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п.20.1.32, п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 та 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника на сум; податкового боргу або його частини.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 року по справі №821/381/17 та від 22.08.2018 року по справі №820/1878/16.

Суд, проаналізувавши положення ст.77 КАС України, прийшов до висновку, що відповідач доказів щодо спростування вимог позивача суду не надав.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач має відкриті розрахункові рахунки у банківських установах.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що доказів погашення відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду цього спору не надано, узгодження суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення до бюджету України коштів у розмірі 2361333,22 грн. в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська ливарна компанія», є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська ливарна компанія» (пр. Московський, 277, м. Харків) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути до бюджету України кошти з розрахункових рахунків у розмірі 2361333,22 гривень (два мільйони триста шістдесят одна тисяча триста тридцять три гривні 22 копійки) в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська ливарна компанія», податковий номер 32759676, податкова адреса: проспект Московський, буд. 277, м. Харків, 61089.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.02.2020.

Суддя В.В. Єгупенко