Справа № 1.380.2019.001971
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001971
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Лубоцька Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 23.08.2017 року та № від 23.08.2017 року;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а саме виключити з інтегрованої картки ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб нараховану пеню в розмірі 12 891,82 грн. та з військового збору нараховану пеню в розмірі 977,01 грн.;

- судові витрати стягнути з відповідача.

За результатами автоматизованого розподілу визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року клопотання представника позивача від 20.05.2019 вх.№1557ел. про відкладення судового засідання та про розгляд справи в порядку загального позовного провадження повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 13 червня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 04 липня 2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Протокольною ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 25 липня 2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від АТ «Укрсоцбанк» інформацію та належним чином завірені копії документів.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року, замінено первинного відповідача на Головне управління ДПС у Львівській області.

Позиція позивача:

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням ДФС у Львівській області 23.08.2017 року прийнято податкові повідомлення-рішення № , № , № згідно яких позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування разом із штрафними санкціями на суму 72 696,76 грн.; військового збору на суму 5 509,35 грн.; штрафні санкції - 170 грн. Також, відповідачем нараховано пеню на суму 12 891,82 грн. та 977,01 грн. Позивач вважає, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають до скасування з огляду на наступне. При поданні податкового розрахунку до фіскальної служби банківської установою не були враховані положення пункту 8 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, за якими до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання з іноземної валюти у гривню (тобто, при визначенні розміру оподатковуваного доходу у національній валюті України в еквіваленті сумі прощеного боргу в іноземній валюті на дату такого прощення), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01 січня 2014 року. Вважає, що при анулюванні (прощенні) суми основного боргу, що виникла після 01.01.2014 і не була погашена після цієї дати, базою оподаткування податком з доходів фізичних осіб є додаткове благо платника податку, до якого належить сума основного боргу платника податків за фінансовим кредитом в іноземній валюті (сума боргу за тілом кредиту), що перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, яка прощена за самостійним рішенням кредитора. Просить позов задоволити.

Заперечення відповідача:

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до пп. „д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу Україні до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід, отриманий платником як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у 2015 році - 609 гривень). При цьому кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. 01.07.2015 року ОСОБА_1 подано заяву на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням у якій повідомляв про те, що є належним чином повідомлений Банком про суму анулювання (прощення) заборгованості на вказаних умовах у Заяві та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за Кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог п.п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України про що 01.07.2015 року вчинено підпис ОСОБА_1 . Однак, всупереч вимогам Податкового кодексу України позивач податкову декларацію про майновий стан і доходи до Дрогобицької ОДПІ Головного управління Львівській області за 2015 рік не подавав, доходи у вигляді додаткового блага за 2015 не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2015 рік не сплатив.

Щодо посилання позивача на пункт 8 підрозділу I розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, то відповідач вважає таке посилання безпідставним, зважаючи на те, що даною нормою врегульовано питання прощеної (анульованої) суми боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, щодо якого було проведено зміну валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, а тому до правовідносин у даній справі вона застосовуватись не може, оскільки зміни валюти зобов`язання відбувалось.

Щодо вимоги позивача про коригування даних (показників) інтегрованої картки, то відповідач зазначив, що у разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться. Підпунктом 129.2 статті 129 Податкового кодексу України встановлено, у разі якщо у порядку адміністративного та/або судового оскарження здійснено скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини), то пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Відтак, коригування даних (показників) інтегрованої картки ОСОБА_1 не може бути самостійним предметом оскарження, оскільки залежить від результату судового оскарження податкових повідомлень-рішень від 23.08.2017 року №, №, №.

В судове засідання 27.01.2020 року представники сторін не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомили.

В силу ст.205 КАС України, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею немає.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

21 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор) та ОСОБА_1 (позивальником) було укладено договір кредиту № 630/02-11 на суму 30 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних на строк до 20.02.2017 року для цілей: поточні потреби. Станом на 18.09.2015 року заборгованість позивача за кредитним договором становила 31 877,00 доларів США (основний борг) та 99,17 доларів США (проценти за користування кредитом).

01 липня 2015 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про внесення змін № 2 до Договору кредиту відповідно до якого за умови погашення заборгованості у сумі 14 421,41 доларів США, банк здійснює анулювання (прощення) основної заборгованості за кредитом у розмірі 14 421,41 доларів США, яка залишиться після такого погашення. Сплата заборгованості позивачем була здійсненна 01.07.2015 року, про що була складена заява на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням.

Відповідно до заяви позивача від 01.07.2015 року на сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, просив здійснити погашення кредитної заборгованості по договору кредиту №630/02-11 від 21.02.2007 року в п.3.11 договору про внесення змін №2 від 01.07.2015 року в загальній сумі 14421,41 доларів США шляхом договірного списання коштів з поточного рахунку, керуючись п.3.2 Договору про внесення змін №1 від 01.07.2015 року до договору кредиту №630/02-11 від 21.02.2007 року просив здійснити анулювання (прощення) заборгованості за договором кредиту в загальній сумі 14421,41 доларів США з якої 11411,64 доларів США основна заборгованість та 3004,99 доларів США заборгованість за процентами. Позивачем в заяві вказано, що він належним чином повідомлений банком про суму анулювання (прощення) заборгованості на вищезазначених умовах та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог пп.164.2.17 ст.164 ПК України, датою анулювання (прощення) заборгованості вважається 01.07.2015 року. Вказана заява отримано банком 01.07.2015 року.

На підставі наказу №2808 від 06.07.2017 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт від 02.08.2017 №1132/13-01-13-07/ (далі акт перевірки).

Відповідно до висновків акта, перевіркою встановлено порушення позивачем:

- абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік на загальну суму 58 157,41 грн.;

- п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 1791.1 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями в частині неподання декларації про майновий стан і доходи за 2015 р.;

- пп. 1.2 пп. 1.3 пп. 1.5 пп. 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу, пп. 168.1.1 пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Закону України від 28.12.2014 р. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» в результаті чого донараховано військового збору за 2015 рік на загальну суму 4 407,48 грн.

Актом перевірки, на підставі відомостей бази даних державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів, а також листа ПАТ «Укрсоцбанк» від 12.08.2016 року № 11.1-186/79-1002 встановлено, що фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 списано прострочену основну суму кредиту в III кв. 2015 року в сумі 293 832,08 грн., що відображено в «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (форма 1ДФ) за ознакою доходу "126" - додаткове благо, який підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображеного платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

На підставі акту від 02.08.2019 року № 1132/13-01-13-07/ прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.08.2017 року:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 58 157,41 грн., штрафні санкції 14 539,35 грн.

- № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму основного платежу - 4 407,48 грн., штрафні санкції - 1 101,87 грн.

- № про застосування штрафної санкції у сумі 170 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 року із змінами і доповненнями, Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Отже, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід.

В акті перевірки вказано, що відповідно до отриманих відомостей бази даних державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» як податковий агент відобразило в 3 кварталі 2015 року дохід позивача в розмірі 293 832,08 грн у звітності форми № 1ДФ з ознакою доходу « 126» - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо.

Відтак позивач, будучи боржником (платником податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом, та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, був зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподаткованого доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 01.07.2015 року між позивачем ОСОБА_1 (позичальник) та АКБ «Укрсоцбанк» (кредитор) було підписано Договір про внесення змін № 2 01 до Договору кредиту № 630/02-11 від 21.02.2007 року. За умовами цього договору позичальник зобов`язується до 31.12.2015 року здійснити одноразовий платіж в сумі 14 421,41 долар США на підставі заяви про сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням.

Факт прощення позивачу боргу за договором кредиту підтверджується листом ПАТ «Укрсоцбанк» від 12.08.2016 року № 11.1-186/79-1002 та заявою позивача від 01.07.2015 року. На підставі договору про внесення змін № 2 до Договору кредиту, укладеного з позивачем відбулося прощення (анулювання) боргу і позивач поінформований про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації.

Наведені обставини підтверджуються також інформацією, відображеною ПАТ «Укрсоцбанк» як податковим агентом у податковому розрахунку за формою № 1ДФ про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб за ознакою « 126», згідно з якою у 2015 році позивач ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді додаткового блага в сумі 293 832,08 грн.

Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що за змістом абзацу «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України обов`язок зі сплати податку на доходи фізичних осіб від отриманого додаткового блага виникає за таких обов`язкових умов: 1) повідомлення кредитором щодо прощення кредитної заборгованості та отримання позичальником додаткового блага у формі суми анульованого боргу; 2) включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано.

Сума прощеної позивачу основної заборгованості за кредитом у розмірі 14 421,41 доларів США, що становило 293832,08 грн. за курсом НБУ станом на 01.07.2015, є доходом платника податку в повному обсязі та підлягає оподаткуванню як податком на доходи фізичних осіб так і військовим збором.

При цьому відповідно до Заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням від 01 липня 2015 року позичальник підтверджує, що кредитор повідомив його про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації відповідно до вимог пп. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Суд відхиляє посилання позивача про поширення на анульовану банком суму положень пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, адже відносно заборгованості по договору кредиту від 21.02.2007 року № 630/02-11 відсутні відповідні умови (зміна валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та прощення розміру різниці, відповідно розрахованої), за яких застосовуються вказані положення законодавства. Вищезазначене підтверджується квитанцією № FJB021 від 01.07.2015 року, з якої вбачається розрахунок позивачем було проведено у валюті договору кредиту - доларах США.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що при винесенні оспорюваних податкових повідомлень-рішень за № від 23.08.2017 року та № від 23.08.2017 року податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України. Доводи позивача не спростовують правомірності прийняття вказаних рішень та не дають суду підстав для визнання їх протиправними.

Щодо позовної вимоги позивача щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а саме виключити з інтегрованої картки ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб нараховану пеню в розмірі 12 891,82 грн. та з військового збору нараховану пеню в розмірі 977,01 грн., суд зазначає наступне.

Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС згідно Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі - Порядок).

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться.

Відповідальні працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем органів ДФС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень. ?

Підпунктом 129.2 статті 129 Податкового кодексу України встановлено, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, коригування даних (показників) інтегрованої картки ОСОБА_1 можливе лише при визнанні протиправним і скасуванні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відтак, вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а саме виключити з інтегрованої картки ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб нараховану пеню в розмірі 12 891,82 грн. та з військового збору нараховану пеню в розмірі 977,01 грн. не підлягає задоволенню.

Відтак у задоволенні позову належить відмовити повністю.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України підстав для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору немає.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.02.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна