Справа № 623/4017/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 р.Справа № 623/4017/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Герцов О.М., вул. Соборна, 52, м. Ізюм, Ізюмський, Харківська, 64309, повний текст складено 05.12.19 року по справі № 623/4017/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівенський області Департаменту патрульної поліції Метецької Ольги Ярославівни

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівенський області Департаменту патрульної поліції Метецької Ольги Ярославівни, в якому просив суд:

- скасувати постанову серії ВР № 340366 від 24.08.2019 про протягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові допущені помилки, а саме невірно зазначена дата народження позивача, адреса місця реєстрації. Крім того, вказує, що ніколи не керував зазначеним в спірній постанові транспортним засобом. Більш того, з 22.09.2016 року по теперішній час постійно перебуває на військовій службі війської частини № А0693 в м. Бахмут Донецької області.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.12.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, висновки суду є помилковими, оскільки ухвала не містить жодних висновків щодо неможливості розгляду справи по суті за відсутності відповідача. Вказує, що позивачем до суду надано всі наявні у нього докази для вирішення справи по суті позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позов в порядку п. 4 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції встановив, що позивач повторно не прибув до суду без поважних причин, заява про розгляд справи за його відсутності позивачем до суду не надходила.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду помилковими, виходячи з наступного.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З аналізу вищевказаної норми встановлено, що необхідною умовою для залишення позовної заяви без розгляду є повторність неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду і відсутність поважних причин такого неприбуття в судове засідання або неповідомлення ним про причини неприбуття, за умови також відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09.10.2019 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 04.11.2019 (а.с. 15-16).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вказана ухвала отримана ОСОБА_1 11.10.2019 (а.с. 18).

Відповідно до ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.11.2019, закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 05.12.2019.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 12.11.2019 отримано судову повістку (а.с. 23).

05.12.2019 в судове засідання позивач не з`явився, що стало підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 19.09.2018 року у справі № 826/10538/17 (провадження № К/9901/54003/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що підставою для залишення позову без розгляду є неявка позивача у судові засідання без поважних причин двічі чи більше разів, проте, з огляду на викладене, у даному випадку, не може йти мова про повторне не прибуття позивача до суду, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, оскільки вперше позивач не з`явився у підготовче судове засідання 04.11.2019, а вдруге у відкрите судове засідання 05.12.2019 і саме 05.12.2019 року суд залишив позов без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав про залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою Панченка В.М. до судового засідання без поважних причин.

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду внаслідок порушення норм процесуального права, в зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.12.2019 року по справі № 623/4017/19 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) В.В. Старостін С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 10.02.2020 року