Справа № 1.380.2019.002868
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 лютого 2020 року

Київ

справа №1.380.2019.002868

адміністративне провадження №К/9901/3446/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Карат-Мікро» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішення, податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Карат-Мікро» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 03 травня 2018 року (про накладення штрафу у розмірі 10% в сумі 1617,97 грн. та нарахування пені у розмірі 0,1% в сумі 152,87 грн. (разом на загальну суму 1770,84 грн.) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску), податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 03 вересня 2018 року № (про застосування штрафу у розмірі 10% у сумі 1482,90 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на 15 днів і менше та за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних від 16 до 30 днів - штрафу у розмірі 20% у сумі 109,20 грн. (всього наа суму 1592,10 грн.)), податкових повідомлень-рішень Галицького управління Головного управління ДФС у Львівській області від 06 березня 2019 року № (яким за порушення строків сплати грошового зобов`язання з ПДВ на суму 1592,10 грн. до позивача було застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 159,21 грн.) та № (яким за порушення строків сплати грошового зобов`язання з ПДВ на суму 638 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 127,60 грн.); стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь ТОВ «Науково-дослідне підприємство «Карат-Мікро» 69600,00 грн. на відшкодування збитку, завданого неправомірними рішеннями та бездіяльністю відповідача, і сплачених 1770,84 грн. штрафу та пені.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовано: рішення Головного управління ДФС у Львівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 03 травня 2018 року; вимогу Головного управління ДФС у Львівській області №2622-50 від 24 жовтня 2018 року; податкове повідомлення-рішення Галицького управління Головного управління ДФС у Львівській області № від 06 березня 2019 року; в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Галицького управління Головного управління ДФС у Львівській області № від 06 березня 2019 року, податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 03 вересня 2018 року, стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Карат-Мікро» 69600,00 грн. на відшкодування збитку, 1770,84 грн. штрафу та пені - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 03 вересня 2018 року № та від 06 березня 2019 року №; в решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року залишено без змін.

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, контролюючий орган подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу (зареєстровану в автоматизованій системі діловодства суду 31 січня 2020 року) з вимогою про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.

В той же час статтею 129 Конституції України до однієї з основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт 7 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який також відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, та стаття 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Механізм же реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України.

Так, статтею 328 КАС України унормовані питанні стосовно права на касаційне оскарження, за змістом частини 1 якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже за змістом наведених законодавчих приписів право на касаційне оскарження судового рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, однак, лише у визначених законом випадках.

В свою чергу відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України в редакції, чинній на час подання цієї касаційної скарги, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За приписами пункту 6 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Кодексі адміністративного судочинства України термін "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб" вживається у значенні - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (пункт 24 частини першої статті 4 КАС України).

Враховуючи викладене та зважаючи, що предметом даного позову є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі яких ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Разом з тим матеріали касаційної скарги не дають підстав для висновку щодо необхідності застосування, у даному випадку, підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Карат-Мікро» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішення, податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду