Справа № 140/149/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 140/149/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Ковальчука В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, зобов`язання призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень ч. 1 ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з дати повторного звернення в грудні 2019 року.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У липні 2015 року він звернувся із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до вимог статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Однак позивач отримав відповідь про відмову у призначенні пенсії з тих підстав , що загальний період перебування в зоні відчуження встановити неможливо, а також у військовому квитку відсутня інформація про населені пункти де здійснювалися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У зв`язку з надходженням до відповідача із галузевого державного архіву Міністерства оборони України даних щодо позивача, у грудні 2019 року позивач повторно звернувся до відповідача про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку, на що повторно отримав відмову.

Відмову у призначенні пенсії позивач вважає протиправною, а тому просить визнати дії відповідача протиправними щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, зобов`язати відповідача призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень ч. 1 ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з дати повторного звернення в грудні 2019 року.

Ухвалою суду від 15.01.2020 відкрито провадження в справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно із частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

У відзиві на позовну заяву від 31.01.2020 вих. №3993/06-39 відповідач позовних вимог не визнає, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню (а.с.31-33). В обґрунтування зазначає, що позивач у липні 2015 року звертався до управління Пенсійного фонду в м. Нововолинськ за призначенням пенсії із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Для призначення пенсії ОСОБА_2 були подані документи, серед яких: відповідь з Центрального архіву Російської Федерації, архівна довідка видана Міністерством оборони України №54348 від 15.11.2010, військовий квиток № НОМЕР_1 , у яких відсутня інформація про населені пункти де здійснювалися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Загальний період перебування в зоні по наявних документах встановити неможливо. У грудні 2019 року позивач звернувся із зверненням в сервісний центр Нововолинського відділу обслуговування громадян по питанню призначення пенсії згідно Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.01.2020 роз`яснено ОСОБА_1 що у документах наданих для призначення пенсії, а саме: довідці галузевого державного архіву Міністретсва оборони України, відповіді з центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації відсутня інформація про населений пункт, де здійснювалися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, посвідчення категорії 2 (а.с. 07).

У липні 2015 року ОСОБА_1 звертався до управління Пенсійного фонду в м. Нововолинськ за призначенням пенсії із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Розпорядженням від 04.08.2015 у призначенні пенсії ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки подані документах, серед яких: відповіді з Центрального архіву Россійської Федерації, архівній довідці виданій Міністерством оборони України №54348 від 15.11.2010, військовому квитку № НОМЕР_1 відсутня інформація про населені пункти де здійснювалися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Загальний період перебування в зоні по наявних документах встановити неможливо.

У грудні 2019 року позивач звернувся із зверненням в сервісний центр Нововолинського відділу обслуговування громадян по питанню призначення пенсії згідно Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.01.2020 роз`яснено ОСОБА_1 що у документах наданих для призначення пенсії, а саме: довідці галузевого державного архіву Міністерства оборони України, відповіді з центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації відсутня інформація про населений пункт, де здійснювалися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Вважаючи відмову у призначенні йому пенсії протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону № 796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV).

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років, а учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Відповідно до військового квитка, трудової книжки, довідки Нововолинського об`єднаного районного військового комісаріату від 26.08.2010 №127 ОСОБА_1 у період з 09.05.1987 по 03.08.1987 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні сектору №2 Чорнобильської АЕС (а.с.8, 11, 25).

Згідно з копією паспорта ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Постановою правління ПФУ затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), яким визначено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону № 796-XII).

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Згідно ст. 65 Закону № 796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

За п. 5 Порядку № 51 установлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

В свою чергу, довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З аналізу вказаних вище законодавчих норм убачається, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. При цьому, довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 205/8713/16-а.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , військовим квитком, трудовою книжкою, довідкою Нововолинського об`єднаного районного військового комісаріату від 26.08.2010 №127, у період з 09.05.1987 по 03.08.1987 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні сектору №2 Чорнобильської АЕС.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, працював у 2017 році у зоні відчуження більше 14 днів, має право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем протиправно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, отже порушено права позивача на отримання пенсії та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Наведене свідчить, що відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною. Право позивача на отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Ураховуючи, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до відповідача у грудні 2019 року, та саме з цього періоду просив позов задовольнити , позов підлягає задоволенню з 1 грудня 2019 року.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262, 290, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку визнати протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень частини 1 статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01 грудня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук