Справа № 724/2155/19
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/2155/19
Провадження № 2-а/724/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: О Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Мельник М.В.

за участі сторін:

представника позивача: Рязанова Л.Г.

представника відповідача: Ватаманюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Цвика Руслана Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 488822 від 13.12.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2019 року представник позивача Рязанов Л.Г. звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 488822 від 13.12.2019 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 13 грудня 2019 року приблизно о 21 год. 15 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Хотині, позивач був зупинений співробітниками поліції, які рухалися на службовому автомобілі. Поліцейський, який підійшов до автомобіля, відразу ж звинуватив позивача у тому, що він керував автомобілем у якого неосвічений номерний знак в темну пору доби. Надавши для перевірки документи, позивач повідомив поліцейського, що перед виїздом з дому він перевірив справність транспортного засобу і підсвітка заднього номерного знаку була справна. Вийшовши з автомобіля позивач впевнився, що освітлення заднього номерного знаку не працює. Позивач подякував працівникові поліції за підказку та спробував виправити несправності на місці, однак працівники поліції не надавши йому такої можливості почали складати оскаржувану постанову. Позивач не погоджувався з їхніми діями і саме це їм намагався пояснити. Працівник поліції не взяв до уваги пояснення позивача і сказав, що якщо позивачу щось не подобається, то нехай оскаржує дії поліцейського в судовому порядку.

Вказує, що одразу після цього позивач несильно вдаривши долонею по місцю кріплення номерного знаку виправив «несправність». Як виявилось пізніше, в результаті їзди по дорозі з вибоїнами, від струсу автомобіля відійшов контакт лампочки в освітлювальному приладі номерного знаку. Фактично несправність була усунена на місці і ніякої необхідності виносити постанову у працівника поліції не було.

Зазначає, що дії інспектора поліції не відповідають вимогам законодавчих актів, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, оскільки у даному випадку а ні умислу, а ні необережності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП не було і бути не могло, так як перед початком руху позивач впевнився у справності вузлів та агрегатів свого транспортного засобу, у т.ч. зовнішніх світлових приладів, він не передбачав, не бажав та не допускав настання шкідливих наслідків , не повинен та не міг їх передбачити, так як постійно перевіряє технічний стан транспортного засобу, що мало місце в той день перед початком руху. Всі його дії свідчать про відсутність умислу або необережності на вчинення адміністративного правопорушення. У постанові про накладення адміністративного стягнення взагалі не зазначено, що порушуючи ПДР, позивач діяв з умислом або необережністю.

Посилаючись на викладене просить суд: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 488822 від 13.12.2019 року скасувати, а провадження у справі закрити; стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на отримання правової допомоги в сумі 2007,00 грн.

15.01.2020 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що станом на 13 грудня 2019 року він знаходився на службі, де під час патрулювання в м. Хотин, ним було виявлено транспортний засіб ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з неосвітленим номерним знаком. Даний транспортний засіб був зупинений. Після його зупинки він підійшов до водія, представився та пояснив причину зупинки, однак водієм було проігноровано дане правопорушення, оскільки на думку водія відсутність освітлення номерного знаку не є правопорушенням. В результаті розгляду даної події ним було винесено постанову за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Дана постанова була винесена з дотриманням вимог КУпАП та наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Вважає, що постанова серії ДПО18 № 13.12.2019 року відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім цього, 20.01.2020 року від відповідача головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. Посилаються на те, що 13.12.219 року о 21 год. 15 хв. поліцейським СРПП Хотинського ВП ГУНП в Чернівецькій області Цвиком Р.Д., під час патрулювання, було виявлено, що водій автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, позивачеві було роз`яснено про його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України та згідно ст. 268 КУпАП повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП справу було розглянуто та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Отже взявши до уваги вищезазначене не відповідає дійсності твердження позивача про те, що при винесенні адміністративної постанови, тим чи іншим чином були порушені його права, так як поліцейським було вчинено всі можливі дії для об`єктивного та неупередженого розгляду матеріалів справи та притягнення останнього згідно чинного законодавства.

Твердження представника позивача про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення є помилковим так як поліцейським було встановлено, що позивач порушив п. 2.9 В ПДР, а саме керував транспортним засобом з номерним знаком, який неосвітлений у темну пору доби. Представником позивача визнано, що вказаний транспортний засіб, яким керував позивач,рухався з технічною несправністю. Зі слів поліцейського, позивач при повідомленні йому про технічну несправність, почав поводити себе зухвало, застосовував ненормативну лексику і аж ніяк не виправив технічну несправність, тому всі доводи про усунення правопорушення на місці і усвідомлення своєї вини є необґрунтованими зі сторони позивача та не відповідають дійсності.

Також вказують, що в матеріалах справи відсутні такі документи як договір про надання правової допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордеру, акту прийому-передачі виконаних робіт. Отже витрати на правову допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому ГУНП в Чернівецькій області не погоджується з жодною позовною вимогою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але його представник Рязанов Л.Г. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ГУ НП в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач Цвик Р. ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але його представник Ватаманюк В.В. в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що постановою поліцейського СРПП Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП старшого сержанта поліції Цвика Руслана Дмитровича серії ДПО18 № 488822 від 13.12.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн., де зазначено, що він 13.12.2019 року о 21:15 год. в м. Хотин по вул. Олімпійській, 41, Чернівецької області керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 в якому в темну пору доби не освітлювався задній державний номерний знак, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 м., чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України.

Відповідно до ч. 9 ст. 79 КАС України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно відзиву ГУНП в Чернівецькій області докази, а саме фото та відеоматеріали направлялися тільки суду, доказів на підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи суду не надано. Таким чином, суд не бере до уваги відповідні докази у вигляді фотографій диску з відеозаписом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ст. 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 2.9. (в) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

В оскаржуваній постанові не зазначені докази на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Жодних доказів, що позивач керував транспортним засобом в якого номерний знак закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м в постанові не зазначено та дана обставина не визнавалася водієм під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським. Тому постанова в частині встановлення складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху передбачених абзацом 5 п. 2.9 (в) є незаконною у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення - керування транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Поліцейський ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови врахував положення ч. 6 ст. 121 КУпАП та п.п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України не в повній мірі та не в повній мірі керувався положеннями ст.ст. 33 та 284 КУпАП.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 , 13 грудня 2019 року приблизно о 21 год. 15 хв., він керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Хотині та був зупинений співробітником поліції, який підійшов до автомобіля, вказав йому, що він керував автомобілем у якого неосвічений номерний знак в темну пору доби. Після цього позивач несильно вдаривши долонею по місцю кріплення номерного знаку та виправив несправність. Тобто, позивач фактично визнав, що автомобіль в момент зупинки працівниками поліції мав технічну несправність, а саме номерний знак був неосвітлений у темну пору доби.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач у своїй позовній заяві не вказує, що номерний знак вищевказаного транспортного засобу перестав освітлюватись за певних обставин саме після зупинки транспортного засобу, докази цього відсутні в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, працівником поліції Цвик Р.Д. враховуючи вищевикладене та дії, які вчиняв водій транспортного засобу, для усунення несправності, після зупинки, що він визнав у позовній заяві, поза розумним сумнівом було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП вчинене з необережності. А саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 з номерним знаком неосвітленим у темну пору доби.

Враховуючи, що ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачає за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., тобто суд не вправі змінити захід стягнення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином на підставі вищевикладеного постанову серії ДПО18 № 488822 від 13.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, винесену поліцейським СРПП № 4 Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Цвиком Р.Д. слід скасувати і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи заяву представника позивача розподіл судових витрат буде вирішено в порядку передбаченому ч. 7 ст. 139 КАС України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 488822 від 13.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, винесену поліцейським СРПП № 4 Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Цвиком Р.Д. і надіслати справу на новий розгляд до Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв