Справа № 295/17597/19
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/17597/19

Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

05 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. , Сушка О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора взводу №2 роти №3 БПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Прилуцького Олександра Олеговича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 батальйону 3 БПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Прилуцького Олександра Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Інспектора взводу №2 батальйону 3 БПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Прилуцького Олександра Олеговича, в якому просив скасувати постанову серії НК №325679 від 16.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2020 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Правом подання відзиву позивач не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та у зв`язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що інспектором взводу №2 батальйону 3 БПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Прилуцьким О.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №325679 від 16.11.2019 року, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda МХ-3 д.н. НОМЕР_1 в Київській області Гора вул.Бориспіль, 7, термінал Д здійснив зупинку в межах дій знака 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.8.4 ПДР України.

Не погоджуючись з винесеною постановою позивач, звернувся до суду з даним позовом.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР України).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1.10 ПДР автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

Згідно з п.п. 3.34 п.33.3 ПДР, забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Знак 3.34 може застосовуватися разом з розміткою 1.4, знак 3.35 - з розміткою 1.10, при цьому зона їх дії визначається за довжиною лінії розмітки.

Відповідно до положень ДСТУ 4100-2002, а саме п. 10.5.31 дія знаків 3.1- 3.15. 3.19- 3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33- 3.37 поширюється від місця установлення до найближчого перехрестя за знаком, а в населеному пункті у разі відсутності перехресть - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) польових, лісових та інших доріг без покриття, перед якими не встановлені знаки пріоритету.

Зазначені знаки повинні бути повторно установлені після закінчення населеного пункту або безпосередньо за перехрестям у разі необхідності збереження обмежень введених знаком, установленим відповідно до перехрестя або кінця населеного пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 122КУпАП: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваного рішення встановлено, що суд першої інстанції посилається на те, що суду не надано жодних належних доказів про порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена". Разом з тим, таке твердження спростовується матеріалами справи, зокрема, відеозаписом, зробленим позивачем та наданим до позовної заяви.

Так, зазначене відео спростовує посилання позивача, що зона дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена" не поширюється на ділянку дороги де знаходився його автомобіль.

Крім цього, на підтвердження факту, що у місці стоянки транспортного засобу позивача діє дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», відповідачем надано до суду апеляційної інстанції схему організації дорожнього руху на території ДП МА «Бориспіль» термінал «Д» та відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином позивачем порушено п. 3.34 ПДР, за що передбачена відповідальність визначена ч.1 ст. 122 КУпАП

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2020 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Інспектора взводу №2 роти №3 БПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Прилуцького Олександра Олеговича задовольнити повністю.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2020 року скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Інспектора взводу №2 батальйону 3 БПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Прилуцького Олександра Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.