Справа № 580/412/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 лютого 2020 року Справа № 580/412/20

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Вища Рада Правосуддя та Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання певні вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Вища Рада Правосуддя та Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області, в якому просить:

- встановити факт вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області незаконних дій та бездіяльності (свавільних, самоуправних - що вчинені всупереч норм закону та порушують права громадянина України), які завдали та завдають позивачу моральної шкоди;

- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу моральну шкоду у розмірі 3 000 000 грн., що завдані незаконними та свавільними (самоуправними) рішеннями, діями та бездіяльністю органу державної влади - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Позивач в обгрунтування підстав та обов`язковості залучення Вищої Ради Правосуддя до участі у справі в якості третьої особи зазначає, що за його позовами Черкаським окружним адміністративним судом розглядалось три справи, а саме: №826/2442/18 - суддя Кульчицький С.О., №580/1222/19 - суддя Паламар П.Г.; №580/1651/19 - Суддя Руденко А.В. Крім цього, у справі №580/3926/19 (суддя Рідзель О.А.) позивач брав участь в якості третьої особи.

Позивач вважає, що у вказаних справах суддями першої інстанції при вирішенні справи було застосовано постанови Кабінету Міністрів України, як нормативно правові акти вищої юридичної сили. Вказані обставини свідчать, що судді першої інстанції, застосовуючи постанови Кабінету Міністрів України, діяли з метою виправдання дій органу державної влади та прояву лояльності до будь-якої влади.

Таким чином, оскільки серед наведеного позивачем переліку справ наявна справа №580/1651/19, яка розглядалась суддею Руденко А.В., вбачається наявність у позивача сумнівів щодо об`єктивності судді Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В. при розгляді ним адміністративної справи №580/412/20.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

З врахуванням вищезазначеного, необхідно провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

З огляду на доводи, викладені у позовній заяві, вбачається наявність сумнівів позивача щодо об`єктивності судді, які, незважаючи на відсутність доказів щодо їх обґрунтованості, свідчать про недовіру до судді, упередженого ставлення самого позивача до суду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно частини 1 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 3 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Таким чином, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, які викладені в наведених вище рішеннях, з метою забезпечення судом достатніх гарантій, виключення будь якого сумніву щодо безсторонності, неупередженості та об`єктивності головуючого судді, суддя дійшов висновку про наявність підстав для самовідводу.

Керуючись статтями 36, 243, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у справі №580/412/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Вища Рада Правосуддя та Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання певні вчинити дії.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Вища Рада Правосуддя та Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання певні вчинити дії (справа №580/412/20) передати для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Руденко