Справа № 480/1887/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.О. Осіпова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 р. Справа № 480/1887/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2019, повний текст складено 18.11.19 по справі № 480/1887/19

за позовом Сумської міської ради

до Управління майном Сумської обласної ради , Державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Гримайло Валерії Валеріївни третя особа Комунальний заклад культури Сумської обласної ради - Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними та скасування реєстраційного запису,

ВСТАНОВИВ:

Сумська міська рада звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати наказ управління майном Сумської обласної ради № 592 від 21.12.2018 року «Про затвердження статуту комунального закладу культури Сумської обласної ради - Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна у новій редакції»; визнати протиправними дії державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Гримайло В.В. щодо внесення 27.12.2018 року реєстраційного запису № 2001448 до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та скасувати реєстраційний запис № 2001448 внесений 27.12.2018 року до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відносно комунального закладу культури Сумської обласної ради - Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року закрито провадження у справі.

Роз`яснено, що даний спір належить розглядати за правилами господарського судочинства України.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає, що у даному випадку Сумська міська рада захищає не приватний, а публічний інтерес, оскільки діє в інтересах невизначеного кола осіб, а саме членів територіальної громади міста Суми, у зв`язку з чим даний спір є публічним та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Представники позивача, відповідача, третьої особи до участі у судовому засіданні 03.02.2020 року допущені не були, з огляду на здійснення представництва на підставі довіреностей, що в силу пп. 11 п. 16-1 розд. XV «Перехідні положення» Конституції України не є належною підставою здійснення представництва органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Із наведеного слід дійти висновку, що публічно-правовий спір характеризується наступними ознаками: спір виникає з публічно-правових відносин; сторонами спору є суб`єкти публічно-правових відносин, серед яких особливим правовим статусом наділені органи публічної адміністрації; сфера виникнення спору зумовлена реалізацією публічного інтересу; предметом спору є рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів публічно-правових відносин, які порушують або можуть порушити права, свободи та інтереси інших суб`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Водночас, колегія суддів зазначає, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У той же час, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Із матеріалів справи встановлено, що предметом спору є правомірність наказу Управління майном Сумської обласної ради № 592 від 21.12.2018 року «Про затвердження статуту комунального закладу культури Сумської обласної ради - Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна у новій редакції».

Так, Комунальний заклад культури Сумської обласної ради Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна заснований на комунальній власності, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області, управління яким відповідно здійснює Сумська обласна рада через уповноважений нею орган - Управління майном Сумської обласної ради.

Комунальний заклад культури створений відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України та був зареєстрований в установленому Законом порядку, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в банківських установах, круглу гербову печатку і кутовий штамп з повною своєю назвою, фірмові бланки, та здійснює визначену Статутом комерційну та некомерційну господарську діяльність, тобто є суб`єктом господарювання в розумінні ст.55 ГК України.

Засновником Комунального закладу є Сумська обласна рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно зі ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

При цьому, в силу ст. 327 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Отже, Комунальний заклад культури Сумської обласної ради Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ та міст Сумської області та перебуває в адміністративному підпорядкуванні Сумської обласної ради.

Таким чином, обласна рада при управлінні вказаним майном, у тому числі при внесенні змін до установчих документів закладу, здійснює повноваження власника комунального майна, а не владні управлінські функції, через уповноважений нею орган Управління майном обласної ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання.

Отже, оскаржуваний наказ Управління майном Сумської обласної ради фактично є наказом власника (засновника), прийнятого в рамках реалізації права на створення комунальної установи та визначення її статусу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, що спрямований на регулювання публічних відносин, з огляду на що даний спір підлягає вирішенню судом за правилами господарського судочинства.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправними дій державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради та скасування реєстраційного запису колегія суддів зазначає, що такі вимоги є похідними від першої вимоги щодо скасування наказу та в силу ч. 3 ст. 19 КАС України також не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 по справі № 480/1887/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов