Справа № 1.380.2019.002669
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002669
У Х В А Л А

06 лютого 2020 року

м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Білика Любомира Володимировича про забезпечення виконання рішення суду по справі №1.380.2019.002669 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,-

у с т а н о в и в:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №№1.380.2019.002669 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 адміністративної послуги по заяві (клопотанні) від 23 травня 2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 18.04.2019 року № Л-2435/0-2264/0/37-19;

- зобов`язати Головне управління Держгоекадастру у Львівській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5000 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населених пунктів.

Рішенням від 29.08.2019 суд частково задовольнив вказаний позов, зокрема зобов`язав Головне управління Держгоекадастру у Львівській області вирішити питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5000 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населених пунктів, про що винести відповідне рішення.

04.02.2019 представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення виконання рішення суду. На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на момент розгляду клопотання позивача спірна земельна ділянка знаходилася за межами населеного пункту, однак Грибовицькою сільською радою розроблено проект землеустрою щодо зміни меж села Великі Грибовичі і такий затверджений рішенням Жовківської міської ради №20 від 20.06.2019 тобто після розгляду клопотання позивача.

Відтак на думку представника позивача, зазначені вище неправомірні дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області щодо зміни статусу спірної земельної ділянки можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У зв`язку з наведеним представник позивача просить заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області та Грибовицькій сільській раді Жовківського району Львівської області відповідно до поданих позивачем графічних матеріалів, розглядати та вирішувати питання щодо земельної ділянки розташованої на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області орієнтовною площею 1,5 га.

Вирішуючи заяву суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

У силу приписів ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно п.5 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Частиною 2 цієї ж ст.151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов до висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з заяви, представник позивача просить заборонити відповідачу та третій особі вчиняти дії щодо земельної ділянки розташованої на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області орієнтовною площею 1,5 га у зв`язку із тим, що Грибовицькою сільською радою розроблено проект землеустрою щодо зміни меж села Великі Грибовичі і такий затверджений рішенням Жовківської міської ради №20 від 20.06.2019. Проте, суд зазначає, що означене рішення не було предметом розгляду справи №1.380.2019.002669. Враховуючи наведене, підстав для задоволення заяви немає.

Більш того, суд до доводів заявника, щодо неправомірності дій Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області викладених у заяві, ставиться критично, позаяк доказів протиправності таких дій чи доказів оцінки їх в судовому порядку суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявник просить заборонити вчиняти дії, пов`язані з будь-яким іншим обтяженням земельної ділянки, до набрання законної сили рішенням у справі. Однак, як встановлено судом 22.01.2020 Львівським окружним адміністративним судом було видано виконавчі листи № №1.380.2019.002669, з яких вбачається, що рішення справі набрало законної сили 12.12.2019. Враховуючи наведене, заявлені вимоги не є обґрунтованими.

Застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи. Крім того, спосіб у який вживаються заходи забезпечення адміністративного позову не може бути причиною порушення чи звуження прав інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника позивача, а тому у її задоволенні необхідно відмовити.

Суд також звертає увагу заявника, що примусове виконання судових рішень здійснюється органами виконавчої служби, а тому позивач не позбавлений можливості скерувати виконавчі листи до органів виконавчої служби для примусового виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151, 243, 248, 295, 373 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення виконання рішення суду по справі №1.380.2019.002669 - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, та у строки визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М.Сакалош