Справа № 160/11459/19
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
15.11.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000507510 (форма «С») від 01.11.2019 прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на суму штрафних санкцій 75 283,56 грн. застосованих до ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000508510 (форма «С») від 01.11.2019 прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на суму штрафних санкцій 110 451,90 грн. застосованих до ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000509510 (форма «С») від 01.11.2019 прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на суму штрафних санкцій 128 184,72 грн. застосованих до ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення № 000507510 від 01.11.2019, № 000508510 від 01.11.2019 та № 000509510 від 01.11.2019 винесені на підставі хибних висновків актів перевірки, внаслідок помилкового застосування норм діючого законодавства та припущень перевіряючих, що не відповідають фактичним обставинам і спростовуються документально.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
18.12.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якій останній проти задоволення позовної заяви заперечував, посилаючись на Податковий кодекс України, Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 та зазначив про правомірність застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій, оскільки в ході проведення фактичної перевірки позивача встановлено залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) та факт не проведення розрахункових операцій через РРО що є порушенням п.п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.
27.12.2019 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій підтримано аналогічну правову позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними, такими, що не підкріплені жодними належними доказами та взагалі не відповідають нормам чинного законодавства.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області на підставі п.п. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 ПК України видано накази № 253 від 26.09.2019, № 253 від 26.09.2019 та № 252 від 26.09.2019 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Фактична перевірка проводилась по наступним об`єктам:
Правомірність винесених ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки встановлений ст. 80 ПК України.
Пунктом 80.1 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.
Згідно з п. 80.7 ст. 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Враховуючи наведені норми права та з огляду на встановлені у суді обставини суд зазначає про проведення контролюючим органом фактичної перевірки магазинів ФОП ОСОБА_1 з дотриманням вимог чинного законодавства.
При цьому, твердження позивача щодо протиправності проведення Головним управлінням ДПС у Миколаївській області фактичної перевірки, з підстав того, що у періоди: з 11.04.2019 по 24.06.2019 (магазин за адресою: АДРЕСА_1 ), з 15.07.2019 по 05.09.2019 (магазин за адресою: АДРЕСА_3), з 15.05.2019 по 05.08.2019 (магазин за адресою: АДРЕСА_2) реєстратори розрахункових операцій, що перебувають у вказаних магазинах не використовувались та розрахункові операції не здійснювались, а відповідно і обов`язку подання відповідної звітності у ФОП ОСОБА_1 не виникало, не приймаються судом до уваги, оскільки пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 ПК України чітко передбачено підставу для проведення фактичної перевірки таку як неподання звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій навіть із нульовими показниками.
Більш того, слід зазначити, що ФОП ОСОБА_1 допустив перевіряючих до проведення перевірки, в ході останньої надавав відповідні облікові документи, з урахуванням чого суд відхиляє доводи позивача про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки. При цьому, слід також врахувати, що позивачем накази про призначення фактичної перевірки Головного управління ДПС у Миколаївській області № 253 від 26.09.2019, № 253 від 26.09.2019 та № 252 від 26.09.2019 не оскаржувались.
Щодо виявлених порушень та визначеного розміру штрафних санкцій суд зазначає наступне.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Статтею 3 Закону № 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; 12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, зокрема: у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи: вчинене вперше - 1 гривня.
Згідно ст. 20 Закону № 265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.
В свою чергу, положення Закону № 265/95-ВР не визначають порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов`язок суб`єктів господарювання вести такий облік.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової звітності.
Відповідно до ст. 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Отже, документами, що підтверджують оприбуткування товарних запасів, є накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.
Як встановлено з матеріалів справи, оскаржувані податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій були складені, зокрема, у зв`язку із порушенням ФОП ОСОБА_1 п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на загальній системі оподаткування.
Також, судом з`ясовано, що позивачем надано ГУ ДПС у Миколаївській області до фактичної перевірки копії видаткових накладних у кількості 189 шт., що підтверджують походження товарів.
Крім того, у зв`язку з неможливістю подати до перевірки товарно-транспортні накладні, що підтверджують транспортування товару до магазинів ФОП ОСОБА_1 , що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3, позивачем зазначені документи були долучені до матеріалів справи.
Слід також звернути увагу, що надані товарно-транспортні накладні, містять у собі всі необхідні дані, з урахуванням яких можливо достеменно встановити які саме товари, в якій кількості та де саме вони обліковувались.
Проаналізувавши як видаткові накладні так і товарно-транспортні накладні, що містяться в матеріалах справи, суд вважає за необхідне зазначити, що відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), які є невід`ємною частиною актів перевірки, не відповідають означеним обліковим документам, а відповідно і висновки контролюючого органу щодо порушення ФОП ОСОБА_1 п. 12 ст. 3 № 265/95-ВР не відповідають дійсності.
Суд зазначає, що Законом № 265/95-ВР та Податковим кодексом України не передбачено норми, яка зобов`язує фізичну особу-підприємця зберігати документи, які підтверджують походження товару, у місці реалізації товарів (послуг).
Таким чином, відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону № 265/95-ВР.
Також, слід зазначити, що відповідно до актів перевірки та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень на ФОП ОСОБА_1 накладено штрафні (фінансові) санкції за порушення п. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а саме не проведення розрахункових операцій через РРО на повну суму покупок та не роздрукування відповідних розрахункових документів, зокрема:
- у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , при продажі пива Allesgut, пляшки, кришки на загальну суму 19,80 грн.;
- у магазині за адресою: АДРЕСА_3, при продажі товарів: пляшки пива світлого, фільтрованого, пастеризованого «Хайнекен», об`єм 0,5 л, на суму 18,90 грн.; шоколадного батончика «Snickers» (Лісовий горіх), 49 г, на суму 15,90 грн.; шоколадного батончика «Snickers», 50 г, на суму 15,90 грн.;
- у магазині за адресою: АДРЕСА_2, при продажі пива Кошерного Пшеничного 5% біле кег. алк. України (кг) на суму 38,33 грн.; пляшки 1,0 л у кількості 1 шт. на суму 2,99 грн., кришки НН у кількості 1 шт. на суму 0,01 грн., пакету МП+НН середнього у кількості 1 шт. на суму 1,40 грн., всього на загальну суму 42.70 грн.
З метою перевірки викладеного, судом встановлено, що матеріали справи містять товарний чек, відповідно до якого 01.10.2010 о 12:30 год у магазині за адресою: АДРЕСА_2 було здійснено продаж: пива Кошерного Пшеничного 5% біле кег. алк. України (кг) на суму 38,33 грн.; пляшки 1,0 л у кількості 1 шт. на суму 2,99 грн., кришки НН у кількості 1 шт. на суму 0,01 грн., пакету МП+НН середнього у кількості 1 шт. на суму 1,40 грн., всього на загальну суму 42,70 грн.
Отже, висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем п. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР та відповідно накладення податковим повідомленням-рішенням № 000509510 від 01.11.2019 штрафних фінансових санкцій у сумі 1 грн. є протиправним.
При цьому, що стосується тверджень контролюючого органу щодо не проведення розрахункових операцій через РРО на повну суму покупок та не роздрукування відповідних розрахункових документів у магазинах за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_3, то з цього приводу слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів належного проведення розрахункових операцій через РРО, так само не містять і доказів роздрукування належних розрахункових документів.
Позивачем, на виконання приписів ч. 1 ст. 77 КАС України, не спростовано таких тверджень контролюючого органу та не надано жодних доказів того, що розрахункові операції були проведені належним чином, разом із роздрукуванням розрахункових документів, як це передбачено законодавством.
З огляду на викладене, застосовані до ФОП ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР штрафні (фінансові) санкції, які знайшли своє відображення у податкових повідомленнях-рішеннях № 000507510 та № 000508510 від 01.11.2109, є правомірними.
Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу, що у спірних податкових повідомленнях-рішеннях позивачу також нараховано суми штрафних (фінансових) санкцій за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, однак ані висновки актів перевірок, ані розрахунки сум штрафних (фінансових) санкцій не містять у собі фактів вчинення позивачем таких порушень.
Такі донарахування не пояснюються і відповідачем у відзиві на позовну заяву, що відповідно виключає можливість суду достеменно встановити походження таких порушень та відповідно правомірність застосування (штрафних) фінансових санкцій до позивача, з огляду на що податкові повідомлення-рішення № 000507510, № 000508510 та № 000509510 від 01.11.2019 в частині донарахування сум штрафних (фінансових) санкцій за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності підлягають скасуванню.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 454,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000507510 (форма «С») від 01.11.2019 прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 75 282,56 грн., застосованих до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000508510 (форма «С») від 01.11.2019 прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 110 450,90 грн., застосованих до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000509510 (форма «С») від 01.11.2019 прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 128 184,72 грн., застосованих до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 23 січня 2020 року.

Суддя А. Ю. Рищенко