Справа № 808/543/13-а
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 лютого 2020 року Справа № 808/543/13-а СН/280/59/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянувши адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Мотор Січ" (далі - позивач, ПАТ "Мотор Січ") звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Державної податкової служби, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 20.09.2012 № та №.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015, позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 20.09.2012 № та №.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою відповідача.

Постановою Верховного Суду України від 06.10.2015 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2013, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення контролюючого органу від 20.09.2012 № та №.

Постановою Верховного Суду від 08.08.2019 касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

01.10.2019 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 808/543/13-а передано на розгляд судді Конишевій О.В.

Ухвалою суду від 07.10.2019 прийнято до свого провадження справу №808/543/13-а (Провадження № СН/280/59/19), призначено підготовче засідання на 04.11.2019.

Протокольною ухвалою суду від 04.11.2019 відкладено підготовче засідання на 02.12.2019.

Ухвалою суду від 02.12.2019 замінено відповідача по справі Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС на належного відповідача- Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби та за клопотанням сторін зупинено провадження у праві для надання сторонам часу для примирення до 16.01.2020.

Ухвалою суду від 16.01.2020 поновлено провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 16.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.01.2020.

27.01.2020 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані, оскільки висновки відповідача, щодо нереальності господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 та ненадання до митного органу у встановленому законодавством порядку інформації про використання не за цільовим призначенням товарів на суму 685143,00 грн., ввезених на митну територію України без сплати ввізного мита, викладені у акті №337/25-2/14307794 від 05.09.2012 на підставі якого було прийнято оскаржені рішення є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву пояснення, в яких зазначає, що господарська операція, яка мала місце між позивачем та ФОП ОСОБА_1 не носить реального характеру. Судами не досліджено факт відображення позивачем в податковій декларації з ПДВ за червень 2012 року ПДВ у розмірі 685143,49 грн., що виникло у зв`язку з нецільовим використанням товарів, увезених у пільговому режимі. З урахуванням викладеного, вважає, що спірні рішення є правомірними та просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ПАТ «Мотор січ» зареєстроване 25.05.1994 виконавчим комітетом Запорізької міської ради, на момент проведення перевірки перебувало на податковому обліку в СДПІ та було платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва № 100340962 від 24.06.2011. Основний вид діяльності - виробництво летальних апаратів, включаючи космічні.

Співробітниками СДПІ на підставі направлень від 10.08.2012 №0296, від 10.08.2012 №0297 та наказу від 09.08.2012 №319 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Мотор Січ» з питання правомірності нарахування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за червень 2012 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2012 року, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалось у червні 2012 року, за результатами якої складено акт №337/25-2/14307794 від 05.09.2012 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки встановлено такі порушення податкового законодавства:

п.185.1 ст.185, п.190.1 ст.190, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3, абз. «а» п.200.4 ст.200, п.201.4, п.201.10 ст.201, п.4 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2010 №680 «Питання ввезення на митну територію України товарів суб`єктами літакобудування», п.2 розділу ІХ, п.3.9 п.3 розділу V «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.12.2011 за №1490/20228, у зв`язку з чим позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2012 року на суму 691139,00 грн.;

п.185.1 ст.185, п.190.1 ст.190, п.4 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, п.1 Постанови КМУ від 21.07.2010 №680 «Питання ввезення на митну територію України товарів суб`єктами літакобудування», п.3.9 п.3 розділу V «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.12.2011 за №1490/20228, в результаті чого встановлено використання позивачем сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги не за призначенням у сумі 685143,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

№ від 20.09.2012, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 691139,00 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 345569,50 грн.;

№ від 20.09.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 685143,00 грн., в т.ч. за основним платежем 0,00 грн. та 685143,00 грн. за штрафними санкціями.

Позивач, не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх в адміністративному порядку до Головного управління ДПС у Запорізькій області та Державної податкової служби України, разом з тим, рішеннями Головного управління ДПС у Запорізькій області та Державної податкової служби України скарги позивача залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення контролюючого органу від 20.09.2012 № та №, у зв`язку із реальністю господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_1 за наслідками яких сформовано спірний податковий кредит, оскільки встановлені обставини справи свідчать про поставку товару, транспортування товару від продавця до покупця, оприбуткування товару покупцем, оплату його вартості, використання у власній господарській діяльності. Щодо решти порушень, таких як несплата позивачем суми ПДВ із завезених на митну територію України товарів, що були використані не за цільовим призначенням, то відповідач не є повноважним органом по виявленню такого порушення, таким органом може лише були митниця. При цьому позивач самостійно повідомив митні органи про використання не за цільовим призначенням таких товарів ввезених на митну територію України без сплати ввізного мита за оформленими вантажними митними деклараціями, а також здійснив всі необхідні платежі до бюджету у зв`язку з їх не цільовим використанням.

Так як постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Тому суд розглядає справу з урахуванням висновків Верховного Суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходив із наступного.

Щодо порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 ПК України в частині завищення податкового кредиту за червень 2012 на суму 5996,00 грн. контролюючий орган обґрунтовує відсутністю реального здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 , оскільки такі операції, на думку контролюючого органу, укладені лише з метою отримання податкової вигоди з податку на додану вартість.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ПАТ "Мотор Січ" та ФОП ОСОБА_1 укладений договір постачання №10695/11-Д (ТПУ) від 01.09.2011, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник - ФОП ОСОБА_1 поставляє, а покупець - ПАТ "Мотор Січ" купує запасні частини та автомобільне обладнання до вантажних та легкових автомобілів, автобусів та вантажних кранів (а.с.152-154, т.1).

Відповідно до пункту 4.1 договору постачання №10695/11-Д (ТПУ) від 01.09.2011 постачальник на протязі 7 календарних днів з моменту отримання заявки, постачає товар на склад покупця.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 представник позивача до матеріалів справи надано податкові накладні, видаткові накладні, рахунки-фактури.

Оплата за поставлений товар підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями та виписками з банку (а.с.79, 84, 92-94, т.1).

Отримання придбаного у ФОП ОСОБА_1 товару підтверджується наданими до матеріалів справи витягами з журналу видачі довіреностей ПАТ "Мотор Січ", прибутковими ордерами.

Як встановлено з умов договору поставки товару, товар постачався ФОП ОСОБА_1 власними силами та засобами на склад ПАТ "Мотор Січ". Суд зазначає, що на підтвердження транспортування придбаного товару позивачем до матеріалів справи надано лист ФОП ОСОБА_1 , в якому зазначено, що протягом 2011 - 2012 років він здійснював доставку матеріальних цінностей та малогабаритних вантажів на адресу ПАТ "Мотор Січ", за договором №10695/11-Д (ТПУ) від 01.09.2011, власним транспортом (а.с.73, т.1, а.с.33, т.2).

На підтвердження наявності у ФОП ОСОБА_1 власних транспортних засобів, за допомогою яких здійснювалось перевезення матеріальних цінностей, до матеріалів справи надано копії свідоцтв про реєстрацію за ОСОБА_1 транспортних засобів (а.с.74, т.1).

Будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних контролюючим органом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів відсутні, що не заперечується і відповідачем в акті перевірки.

Верховний суд з приводу даного правопорушення зазначив, що судами попередніх інстанцій встановлено, що реальність здійснення господарських операцій між Товариством (позивачем) і ФОП ОСОБА_1 (постачальником) за договором від 01.09.2011 №10695/11-Д9ТПУ підтверджена належними первинними документами, які свідчать про виконання постачальником означених договором робіт, оскільки позивачем були надані докази по видам та обсягам запасних частин, які згідно означеного договору поставляв підприємець позивачу. Поруч з цим, суди надали належну правову оцінку усім доказам та обставинам, що стосуються предмета доказування, в їх сукупному зв`язку один з одним, з`ясували характер та зміст спірної операції між позивачем та його контрагентом, дослідили договір укладений з останнім, а також усі укладені на його реалізацію первинні документи, пов`язані з його виконанням та які належить складати залежно від певного виду господарської операції.

Інші мотиви контролюючого органу щодо удаваності таких операцій позивача із підприємцем, такі як наявність податкової інформації про відсутність належних первинних документів на підтвердження отримання товару ФОП ОСОБА_1 від своїх постачальників, в даному разі, не ставить у залежність доведених у судовому порядку обставин, які свідчать про реальність та товарність господарських операцій позивача з його контрагентом згідно договору від 01.09.2011 №10695/11-Д9ТПУ.

Щодо порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.190.1 ст.190 ПК України, п.1 Постанови КМУ від 21.07.2010 №680 "Питання ввезення на митну територію України товарів суб`єктами літакобудування", пп.3.9 п.3 Розділу V "Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011, що призвело до заниження податкових зобов`язань за завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ червня 2012 року на суму 685143,00грн.

Суд касаційної інстанції зазначив, що поза увагою судів залишилось з`ясування питання щодо доводів податкового органу щодо не нарахування та не відображення у складі податкових зобов`язань в декларації з ПДВ за червень 2012 року суми ПДВ в розмір 685143,49 грн. в рядку 8, 8.2, рядок 9, що призвело до заниження податкових зобов`язань та відповідно завищення бюджетного відшкодування, незалежно від того, що вказана сума фактично сплачена. Судам слід ретельно перевірити вказані доводи, позаяк, сплаті податку передує належне його декларування.

Судами попередніх інстанцій при розгляді справи було встановлено, що факт нецільового використання завезених позивачем на митну територію товару самостійно зазначений платником в Звіті про цільове використання товарів, увезених на митну територію України із звільненням від оподаткування АТ «Мотор Січ», про що повідомлений уповноважений на то орган, - митниця, а по-друге: відповідна сума ПДВ була сплачена позивачем, разом із сумою штрафних санкцій та митних платежів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №405 від 09.06.2010, ПАТ "Мотор Січ" віднесено до суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №680 від 21.07.2010 "Питання ввезення на митну територію України товарів суб`єктами літакобудування", ввезення на митну територію України товарів суб`єктами літакобудування, які підпадають під дію статті 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості", без сплати ввізного мита здійснюється до 1 січня 2016 року за умови дотримання вимог щодо обсягів їх ввезення та цільового використання. При цьому відчуження таких товарів третім особам, крім відчуження у складі авіаційної техніки, створеної на момент затвердження їх обсягів, вважається використанням товарів не за призначенням.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №680 від 21.07.2010 "Питання ввезення на митну територію України товарів суб`єктами літакобудування", суб`єкти літакобудування подають щомісяця до 20 числа наступного періоду митному органові, що здійснив митне оформлення товарів, погоджений Міністерством промислової політики звіт про використання їх за призначенням у трьох примірниках, два з яких з відміткою про ввезення товарів надсилаються митним органом щомісяця до 25 числа наступного періоду зазначеному Державному агентству та органові державної податкової служби за місцем реєстрації такого суб`єкта. Форма звіту затверджується Державною митною службою за погодженням з Державною податковою службою.

Відповідно до п.4 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до 01.01.2016, суб`єкти літакобудування, що підпадають під дію норм ст. 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості", звільняються від сплати податку на додану вартість по операціях з: ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів, крім підакцизних, що використовуються для потреб літакобудівної промисловості, якщо такі товари є звільненими від оподаткування ввізним митом згідно із пп. 2 п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Митного кодексу України; постачання на митній території України результатів науково-дослідних і дослідницько-конструкторських робіт, які виконуються для потреб літакобудівної промисловості. У разі порушення вимог, встановлених цим підрозділом, до платників податку - суб`єктів літакобудування застосовуються норми розділу II цього Кодексу.

Згідно П.5 Постанови Кабінету Міністрів України №680 від 21.07.2010 Державній митній службі, Державній податковій службі разом з Державним агентством з управління державними корпоративними правами та майном: здійснювати контроль за ввезенням товарів суб`єктами літакобудування на митну територію України та їх використанням за призначенням; у разі виявлення факту порушення однієї з вимог, установлених пунктом "р" частини першої статті 19 Закону України "Про Єдиний митний тариф" та пунктом 4 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, вжити заходів, передбачених пунктом 123.2 статті 123 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункт ст.123.2 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених пп.54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу.

Використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору (обов`язкового платежу) додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, - тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів (обов`язкових платежів), що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги.

Слід зазначити, що штраф застосовується та сума, що не сплачена до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання, стягуються відповідно до ст..123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків.

Відповідно до п.61.1 ст. 61 ПК України під час здійснення митного контролю, митний орган здійснює заходи податкового контролю з метою перевірки правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати податків і зборів. У випадку нецільового використання товару, звільненого від оподаткування при імпорті саме митний орган на підставі поданої за формою відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №680 звітності та вантажно-митних декларацій здійснює податковий контроль за повнотою та правильністю нарахування податкових зобов`язань під час здійснення імпорту таких товарів та приймає відповідні рішення, щодо сплати таких зобов`язань. При цьому податкові зобов`язання сплачуються та адмініструються на рахунках саме митного органу.

Статтею 41 ПК України визначено контролюючі органи, якими, згідно пп.41.1.1 п.41 ПК України є органи податкової служби щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а згідно із пп.41.1.2 п.41.1 є митні органи - щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України.

Згідно з ч.2 ст.282 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі порушення підприємствами порядку цільового використання товарів, звільнених від оподаткування, або умов, за яких надається умовне повне або часткове звільнення від оподаткування митом, до цих підприємств, незалежно від притягнення їх посадових осіб до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом, застосовуються норми пункту 30.8 статті 30 та статті 123 ПК України.

Статтею 30 ПК України, а саме п.30.8 визначено, що контролюючі органи здійснюють контроль за правильністю надання та обліку податкових пільг, а також їх цільовим використанням, за наявності законодавчого визначення напрямів використання (щодо умовних податкових пільг) та своєчасним поверненням коштів, не сплачених до бюджету внаслідок надання пільги, у разі її надання на поворотній основі. Податкові пільги, використані не за призначенням чи несвоєчасно повернуті, повертаються до відповідного бюджету з нарахуванням пені в розмірі120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Згідно п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

В разі несплати або неправильної сплати до бюджету платежів при митному декларуванні товарів, у відповідності до статей 54, 55 Митного Кодексу України, митні органи наділені повноваженнями приймати відповідні рішення про коригування.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що в даному випадку митний орган наділений повноваженнями щодо визначення грошових зобов`язань з податку на додану вартість при митному оформленні товарів, які перетинають митний кордон, а не податковий орган.

Крім того, пунктом 46.1 статті 46 ПК України (в редакції від 15.05.2012р.) передбачено, що «Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов 'язань.

Зокрема у п. 201.12 ст.201 ПК України зазначено, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена

відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

В даному випадку позивач самостійно визначив і сплатив до державного бюджету суми ПДВ з товарів, ввезених в пільговому режимі і використаних не за цільовим призначенням в червні 2012 року, в порядку, визначеному Постановою КМУ №680, що підтверджується звітом про цільове використання товарів, ввезених на митну територію України зі звільненням від оподаткування за червень 2012 року.

Такий звіт долучений до матеріалів адміністративної справи. В 11 графі звіту наведена інформація про суму сплачених внесків з товарів, використаних не за цільовим призначенням: окремо сума ввізного мита і окремо сума ПДВ. Згідно даних звіту Позивачем була самостійно визначена і сплачена сума ПДВ в розмірі 685 143, 49грн. (а.с. 76 та а.с.181 том 1).

Вказане підтверджується і платіжним документом, який міститься в матеріалах цієї адміністративної справи про перерахування до Державного бюджету України ПДВ за червень 2012 року в розмірі 685 143, 49грн. (а.с.227 том 1). Вказана обставина встановлена судами першої та другої інстанції під час первинного розгляду цієї справи та підтверджена Верховним Судом в постанові від 08.08.2019 року.

Такий платіжний документ разом зі звітом про цільове використання товарів, ввезених на митну територію України зі звільненням від оподаткування за червень 2012 року підтверджує факт декларування в червні 2012 року суми ПДВ в розмірі 685 143, 49грн. та виконання АТ «МОТОР СІЧ» податкових зобов`язань з ПДВ за червень 2012 року.

Згідно п. 37 Положення про митні декларації, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 (далі-Положення №450) після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом:

подання у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом;

заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.

Внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, вноситься до локальних баз даних митного органу і Єдиної автоматизованої системи митних органів України посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається спеціалізованим митним органом до відповідного органу державної податкової служби згідно з пунктом 32 цього Положення.

Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі:

отримання митним органом інформації про перерахування декларантом до державного бюджету митних платежів у вигляді доплати або підтвердження Казначейством факту повернення з державного бюджету коштів після закінчення митного оформлення;

необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Порядком оформлення аркуша коригування, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України 06.11.2012 № 1145 визначається порядок оформлення митним органом аркуша коригування, форму якого наведено в додатку 4 до Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450.

Враховуючи те, що митний орган наділений повноваженнями щодо визначення грошових зобов`язань з податку на додану вартість при митному оформленні товарів, які перетинають митний кордон, а на підставі митної декларації здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, відповідно уточнення податкових зобов`язань, що виникли в зв`язку із ввезенням у пільговому режимі товарів на митну територію України, проте були використані не за цільовим призначенням (не для літакобудування), відбувається не в податкових деклараціях за відповідний звітний період, а в аркушу коригування та доповненні за формою МД-6 до вантажно-митних декларацій, які відповідно до законодавства України (п.46.1 ст.46 ПК України), є податковою декларацією в частині податків та зборів, що справляються під час переміщення товарів через митний кордон України, в якій зокрема зазначаються в графі 47 розмір зобов`язань з податку на додану вартість.

Крім того, суд зазначає, що пп. 3.9 п.3 розділу V Порядка №1492 регулює питання коригування податкових зобов`язань, які відображаються у рядку 8, а саме рядку 8.2 вказуються суми збільшення податкових зобов`язань, що виникають у зв`язку з нецільовим використанням товарів, увезених у пільговому режимі.

Пп.14.1.156 п.14.1.ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена латником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Тобто у рядку 8.2. податкової декларації з ПДВ зазначаються лише ті податкові зобов`язання які платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету.

Так як позивачем сума ПДВ була сплачена, що підтверджується платіжними дорученнями та не заперечується сторонами, відповідно посилання відповідача на те, що позивач повинен був включити суми ПДВ у рядку 8.2. податкової декларації з ПДВ є не обгрунтованим.

Слід зазначити, що право позивача на податковий кредит та порядок його відображення у податковій декларації з ПДВ, не є предметом розгляду у даній справі, крім того, відображення у податковій декларації податкового кредиту регулюється п. 4. "Податковий кредит" розділу V Порядка №1492 , а ні пп. 3.9 п.3 розділу V Порядка №1492 , який як вважає відповідач був порушений позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що контролюючий орган дійшов не обґрунтованого висновку про порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.190.1 ст.190, п.4 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, п.1 Постанови КМУ від 21.07.2010 №680 «Питання ввезення на митну територію України товарів суб`єктами літакобудування», пп.3.9 п.3 розділу V «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492.

З огляду на викладене вище, судом приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення- рішення є протиправними, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 15, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Держаної податкової служби від 20.09.2012 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Держаної податкової служби від 20.09.2012 №.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 15, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2294,00 грн. (дві тисячі двісті дев`яносто чотири гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 10.02.2020.

Суддя О.В. Конишева