Справа № 520/14297/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р. № 520/14297/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Заічко О.В., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що має достатньо спеціального стажу у сфері охорони здоров`я для призначення їй пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що у позивача відсутній достатній спеціальний стаж.

Позивач надав відповідь на відзив щодо помилковості суджень відповідача.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

З копії трудової книжки позивача судом встановлено, що остання з 01.08.1987 по 02.10.1989 - працювала провізором-аналітиком Аптеки №256; з 02.10.1989 по 10.10.1994 - працювала провізором-аналітиком в ЦРА-216; з 11.10.1994 по 06.05.1995 - працювала на посаді провізора-технолога в ЦРА-216; з 10.05.1995 по 06.10.1995 - працювала на посаді провізора аптечного відділу магазину «Стома и Ко»; з 06.10.1995 по 02.08.1996 - працювала на посаді провізора аптечного відділу; з 03.08.1996 по 12.05.2014 - працювала на посаді провізора (з 01.09.2000 - на посаді завідуючого аптеки-провізора) Приватної фірми «МЕДЕКСПРЕС»; з 25.06.2014 по 28.04.2017 - працювала на посаді провізора (з 30.10.2014 - призначена на посаду завідувача аптечним пунктом №1 - провізора, з 01.04.2015 - переведена на посаду завідувача аптечним пунктом №12 - провізора, з 14.09.2015 - переведена на посаду завідувача аптечним пунктом №7 - провізора) Комунального підприємства «Муніципальна аптека міста Харкова»; з 30.04.2017 та наразі - провізор аптечного пункту № 20 КП «Муніципальна аптека міста Харкова».

Позивач звернулась до відповідача з заявою 16.09.2019 року про призначення їй пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII).

Рішенням відповідача від 05.12.2019 року № 4763 у призначенні пенсії за вислугу років відмовлено.

Відмова мотивована тим, що загальний трудовий стаж позивача складає 36 років 08 місяців 21 день, а спеціальний стаж роботи позивача на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, становить 24 роки 8 місяців 21 день, та є недостатнім для призначення даного виду пенсії згідно з вимогами чинного законодавства.

Судом встановлено, що відповідачем не зараховано період роботи позивача у ПФ «МЕДЕКСПРЕС» згідно вимог Переліку № 909, оскільки позивач займала посаду провізора аптечного відділу, яку не віднесено до переліку установ, робота в яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

За змістом статті 2 Закону №1788-ХІІ одним із видів державних пенсій є пенсії за вислугу років.

Статтею 51 цього Закону передбачено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на них (частина друга 2 статті 7 Закону №1788-ХІІ).

Пунктом «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ передбачено право на пенсію за вислугу років працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року- не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Тобто, не менше 25 років 6 місяців в даному випадку.

Отже, особливістю цього виду пенсії є зменшення пенсійного віку, необхідного для призначення, а умовою для призначення - наявність, як правило, відповідного стажу роботи за спеціальністю при залишенні роботи.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначений постановою КМ України від 4 листопада 1993 р. N 909.

Так, у розділі 2 «Охорона здоров`я» цього Переліку №909 визначено, що робота на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів дає право на пенсію за вислугу років. При цьому серед найменувань закладів і установ зазначено не тільки аптеки, а й аптечні кіоски, аптечні магазини, тощо.

Крім того, у примітці 2 до Переліку №909 установлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком дає право на пенсію за вислугу років, незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Визначення поняття «заклад охорони здоров`я» міститься у статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я"№2108-XII від 19.11.1992, згідно з якою це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

За змістом статті 16 Закону №2801-XII до закладів охорони здоров`я відносяться, зокрема, аптечні заклади.

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 28.10.2002 №385 затверджений Перелік закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад, посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою, посад професіоналів у галузі охорони здоров`я та посад фахівців у галузі охорони здоров`я у закладах охорони здоров`я (далі Наказ 385).

Згідно із пунктом 3 Наказу № 385 до фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики)

За визначенням, наведеним у Правилах торгівлі лікарськими засобами в аптечних закладах, затверджених постановою Уряду від 17.11.2004 №1570, аптечні заклади - аптечні склади (бази) та аптеки; аптечні склади (бази) - заклади охорони здоров`я, основне завдання яких полягає в забезпеченні лікарськими засобами інших суб`єктів оптової або роздрібної торгівлі, закладів охорони здоров`я та виробників лікарських засобів шляхом здійснення ними оптової торгівлі; аптека - заклад охорони здоров`я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров`я, підприємств, установ та організацій лікарськими засобами шляхом здійснення роздрібної торгівлі; аптечний пункт- структурний підрозділ аптеки, який створюється у лікувально-профілактичних закладах для торгівлі готовими лікарськими засобами; аптечний кіоск - структурний підрозділ аптеки, який створюється на підприємствах, установах та організаціях для роздрібної торгівлі готовими лікарськими засобами, що відпускаються без рецептів лікаря.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 №765 затверджений Порядок державної акредитації закладу охорони здоров`я (далі Порядок № 765).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 765, акредитація закладу охорони здоров`я (далі - акредитація) - це офіційне визнання наявності у закладі охорони здоров`я умов для якісного, своєчасного, певного рівня медичного обслуговування населення, дотримання ним стандартів у сфері охорони здоров`я, відповідності медичних (фармацевтичних) працівників єдиним кваліфікаційним вимогам.

У справі, що розглядається, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років слугував висновок пенсійного органу про недостатність необхідного спеціального стажу роботи (понад 25 років), який дає право на пенсію за вислугу років. Так, до пільгового стажу не було включено період роботи позивача в ПФ «МЕДЕКСПРЕС». За висновком відповідача робота на цих посадах (провізор аптечного відділу) не передбачена у Переліку №909.

У трудовій книжці за неврахований відповідачем період - з 03.08.1996 р. по 31.08.2000 р., значиться запис № 13 - прийнята на посаду провізора.

З копій ліцензій ПФ «МЕДЕКСПРЕС», які додані позивачем до позову та надавались відповідачу, судом встановлено, що такі видані на провадження діяльності - роздрібна реалізація лікарськими засобами

Суд вказує, що справа з подібними правовідносинами була предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду (справа №492/446/15-а), яка відступила від викладеного у постанові Верховного Суду України від 17.09.2013 у справі №21-241а13 правового висновку про те, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров`я на підставі державної акредитації.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з 13.06.2015 (у зв`язку з внесенням змін до статті 16 Закону України «Основ законодавства України про охорону здоров`я» від 09.04.2015 №326-VIII, що набрали чинності 14.05.2015 та введені в дію 13.06.2015) законодавство України покращило становище для всіх осіб, які працюють в аптечних закладах на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах, незалежно від наявності державної акредитації такого закладу, і з цього дня стаж роботи на відповідних посадах зараховується до спеціального стажу, необхідного для призначення такої пенсії.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначала, що віднесення стажу роботи до спеціального, який дає право на пенсію за вислугу років, лише за ознакою наявності державної акредитації аптечного закладу, яка з 13.06.2015 стала добровільною, має дискримінаційний характер, оскільки без об`єктивного та розумного обґрунтування передбачає поводження у різний спосіб з особами, які перебувають у відносно схожих ситуаціях, - працювали чи працюють в неакредитованих аптечних закладах.

У цій справі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що незарахування позивачці до спеціального стажу періоду її роботи у належному ФОП аптечному кіоску, який державної акредитації не проходив, і зарахування іншим особам до такого спеціального стажу періоду їх роботи в аптечних закладах, які з 13.06.2015 не мають державної акредитації, буде виявом дискримінаційного ставлення держави до осіб, які перебувають у подібній ситуації. Об`єктивного та розумного обґрунтування різниці у ставленні до цих людей з огляду на вищевказані зміни до законодавства, що по суті покращили становище позивачки й інших осіб, які до 13.06.2015 працювали у неакредитованих аптечних закладах, немає. А наслідком такого різного поводження є порушення заборони дискримінації у зв`язку з реалізацією права на мирне володіння майном.

Враховуючи наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що спірний період роботи позивача з 03.08.1996 р. по 31.08.2000 р. на посаді провізора у ПФ «МЕДЕКСПРЕС» повинен бути зарахованим до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

При розгляді даної справи судом також було враховано правові висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 05 лютого 2020 року ( справа №607/21404/14-а).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень ( ч.1 ст.2 КАС України).

В ході розгляду справи знайшов свої підтвердження той факт, що позивач, яка працювала на посаді провізора в ПФ «МЕДЕКСПРЕС» при здійсненні ним своєї діяльності на основі ліцензій на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами, має право на зарахування стажу роботи на цій посаді у період з 03.08.1996 р. по 31.08.2000 р. до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років згідно п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" незалежно від отримання цим аптечним закладом акредитаційних сертифікатів.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.12.2019 року № 4763, яке складено відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 16.09.2019 року пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до спеціального стажу , який дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 03.08.1996 р. по 31.08.2000 р. на посаді провізора у Приватній фірмі «МЕДЕКСПРЕС» та здійснити відповідні виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1536,80 грн. ( одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2020 року.

Суддя Заічко О.В.