Справа № 334/2800/19
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.01.2020
Справа № 334/2800/19
Провадження № 2-а/334/17/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюк О.М.,

за участю секретаря Алєйнікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира взводу роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Михайлишина Юрія Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до командира взводу роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Михайлишина Юрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 08 квітня 2019 року народження приблизно о 21.20 год. позивач, керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Дніпро, закінчував маневр на регульованому перехресті на зелений сигнал, проте виїхавши на перехрестя загорівся жовтий сигнал світлофору, а за ним червоний, однак позивач був змушений закінчити розпочатий маневр і повернути ліворуч. Під час повороту ліворуч позивач побачив на пішохідному переході людину, яка закінчувала свій рух вже на червоний сигнал світлофору, а отже проїхав за ним, не заважаючи закінчити рух. Проте, на відстані приблизно 20 м після пішохідного переходу три людини не у встановленому місці почали перебігати дорогу, в результаті чого водій різко загальмував, в результаті чого один побіг далі через дорогу, а інші відступили на бордюр, через що позивач продовжив свій рух. В цей час на вул. Робоча позивач був зупинений працівниками патрульної поліції з підстави порушення водієм п. 16.2 ПДР щодо ненадання пішоходам дороги., у зв`язку з чим відповідачем відносно позивача була складена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, оскільки відповідач не роз`яснив права і обов`язки водія, не розглянуто клопотання останнього щодо надання йому юридичної допомоги, а отже інспектор позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, встановлений ст. 278, 279, 285 КУпАП, постанова не містить відомостей щодо здійснення фото та відео фіксації правопорушення.

Просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1054449 від 08.04.2019 року, винесену командиром взводу роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Михайлишином Юрієм Володимировичем, про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

15 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якої останній просить розглянути адміністративну справу без його участі, а в задоволені позову відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідач зазначає, що постанова повністю відповідає вимогам чинного законодавства, процедура розгляду відповідачем справи була зафіксована на нагрудному відео реєстраторі відповідача, проте відеозапису з дня правопорушення не збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі УПП згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. Вважає прийняте рішення обґрунтованим, з дотриманням вимог законів та доведеним, вказує, що надані позивачем пояснення не відповідають дійсності.

Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідач у відзиві просить слухати справу без його участі.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1054449 від 08.04.2019 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 08 квітня 2019 року о 21 год. 20 хв. в м. Дніпро по вул. Робоча 67/6 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Е 320, д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому пішоході при повороті ліворуч не дав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину, чим порушив п.16.2 ПДР порушення водіями транспортного засобу правил повороту на регульованому і нерегульованому перехресті.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 16.2 Правил дорожнього руху України встановлено, що на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу став встановлений відповідачем факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження наведених у постанові обставин під час розгляду справи в судовому засіданні УПП в Дніпропетровській області ДПП не надано жодного доказу, який би підтверджував порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем надано не було. Доказів їх наявності відповідачем до суду не надано.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАВ № 10554449 від 08.04.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Рішення винесене за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а рішення скасуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до командира взводу роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Михайлишина Юрія Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1054449 від 08.04.2019 року, винесену командиром взводу роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Михайлишиним Юрієм Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк