Справа № 440/4747/19
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4747/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Вязун К.Ю.,

представника позивача Кішко Д.О.,

представника відповідача Прокопчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" /надалі ТОВ "Кононівський елеватор", позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області /надалі ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач/ про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.05.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 636079,75 грн, з яких: 508863,80 грн за податковим зобов`язанням, 127215,95 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ "Кононівський елеватор" та підприємствами, які мають статус платників податку на прибуток за основною ставкою укладено договори про надання безповоротної фінансової допомоги на загальну суму 2827021,00 грн, указані грошові кошти позивачем перераховано підприємствам. ТОВ "Кононівський елеватор" стверджує, що висновки фіскального органу щодо нікчемності правочинів є помилковими, з огляду на те, що безповоротна фінансова допомога може надаватися, як за договором дарування, так і за іншими подібними договорами та і взагалі без договору. Також зазначено, що Податковий кодекс України не ототожнює поняття безповоротної фінансової допомоги тільки з договором дарування.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/4747/19; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.01.2020.

27.12.2019 до суду відповідачем надано відзив на позов в якому вказано, що контролюючим органом проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Кононівський елеватор" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2018. За результатами перевірки серед порушень встановлено порушення позивачем п. 44.1 статті 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 20.10.1999 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 508863,78 грн. За результатами розгляду заперечень позивача на акт, складений за результатами перевірки, контролюючим органом на підставі п. 86.8 ст. 86 ПК України 06.05.2019 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 636079,75 грн, з яких: 508863,80 грн - за податковим зобов`язанням, 127215,95 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). ГУ ДПС у Полтавській області вказано, що перевіркою повноти визначення значення по рядку 2270 "Інші витрати" Звіту про фінансові результати за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено його завищення на загальну суму 2827021,00 грн за рахунок віднесення до витрат суми наданої безповоротної фінансової допомоги згідно з договорами, які не посвідчено нотаріально, не посвідчені загальними зборами учасників товариства /а.с. 106-108/.

15.01.2020 до суду ТОВ "Кононівський елеватор" надано пояснення на заперечення в яких указано, що безповоротна фінансова допомога, за спірними договорами була віднесена до витрат та відображена у Звіті про фінансові результати ф. №62 надання безповоротної фінансової допомоги відображено у рядку 2270 "Інші витрати" ця операція за своєю економічною суттю призвела до зменшення активів підприємства, тобто до зменшення власного капіталу, що за правилами бухгалтерського обліку є витратами періоду і саме ця сума вплинула на витрати підприємства. Крім того, зазначено, що при перевірці податковим органом не зазначено, що товариством порушено ведення бухгалтерського обліку в частині відображення операцій про надану безповоротну фінансову допомогу /а.с. 120-121/.

15.01.2020 розгляд справи відкладено до 04.02.2020 у зв`язку з неявкою сторін.

04.02.2020 представником ГУ ДПС у Полтавській області надано до суду пояснення на позов в яких указано, що під час перевірки встановлено, що між ТОВ "Кононівський елеватор" та ПрАТ "фірма Балаклія", ТОВ "Ділмас", ТОВ "Класік", ТОВ "Експансія", ПП "Юніон Трейд Плюс", ТОВ "Гранд ДЛК", ТОВ "Альянс Маркет", ТОВ "Фудком" укладено договори про надання безповоротної фінансової допомоги. За умовами даних договорів позивач надає безповоротну фінансову допомогу, на безповоротній основі з метою забезпечення вказаних суб`єктів господарювання оборотними коштами, необхідними для організації його діяльності. За твердженням представника фіскального органу, у даному випадку між позивачем та суб`єктами господарювання було укладено договори дарування, які відповідно до вимог ЦК України враховуючи суму дарування, що перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Контролюючий орган звертає увагу суду на те, що вказані договори про надання безповоротної фінансової допомоги як не містять нотаріального посвідчення, так і не спрямовані на досягнення мети та предмета діяльності визначеного п. 4.1 Статуту ТОВ "Кононівський елеватор" /а.с. 150-151/.

У судовому засіданні 04.02.2020 представник позивача позов підтримав та просив, суд задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні 04.02.2020 представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ТОВ "Кононівський елеватор" зареєстроване 19.02.2003 № 3000256, Виконавчим комітетом Полтавської міської ради. Станом на 27.02.2019 позивач перебуває на обліку у ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області.

У період з 27.02.2019 по 10.04.2019 на підставі направлень від 21.02.2019 та від 11.03.2019 за № 567, 568, 569, 570, 743 /а.с. 112, 113, 114, 115, 116-117/ та наказу ГУ ДФС у Полтавській області № 416 від 14.02.2019 /а.с. 109/ контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Кононівський елеватор" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 17.04.2019 № 505/16-31-14-01-10/32284263 /а.с. 21-49/.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Кононівський елеватор" пункту 44.1 статті 44; підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, наказу Міністерства фінансів України від 20.10.1999 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 508863,78 грн, у тому числі по періодах: за 2 квартал 2017 року 123025,14 грн; за 3 квартал 2017 року 105699,78 грн; за 4 квартал 2017 року 64536,12 грн; за 1 квартал 2018 року 215602,74 грн /а.с. 48 зворот/.

22.04.2019 позивачем подано до ГУ ДФС у Полтавській області заперечення на акт перевірки від 17.04.2019 № 505/16-31-14-01-10/32284263 /а.с. 64-65/.

ГУ ДФС у Полтавській області розглянувши заперечення на акт перевірки рішенням від 26.04.2019 № 19575/10/16-31-14-01-18 повідомило позивача, що порушення, встановлені у ході проведення перевірки правомірні та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства /а.с. 66-67/.

На підставі акта перевірки від 17.04.2019 № 505/16-31-14-01-10/32284263 Головним управлінням ДФС у Полтавській області 06.05.2019 прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 636079,75 грн, з яких: 508863,80 грн - за податковим зобов`язанням, 127215,95 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) /а.с. 11/.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням рішенням, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до акта перевірки від 17.04.2019 № 505/16-31-14-01-10/32284263 /а.с. 24/ перевіркою повноти визначення ТОВ "Кононівський елеватор" показника рядка 02 Декларацій "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначений у звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" встановлено їх заниження на загальну суму 2827021,00 грн, у тому числі по періодах: за 2 квартал 2017 року 683473,00 грн; за 3 квартал 2017 року 587221,00 грн; за 4 квартал 2017 року 358534,00 грн; за 1 квартал 2018 року 1197793,00 грн.

Також згідно з актом перевіркою повноти визначення значення по рядку 2270 "Інші витрати" за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено його завищення на загальну суму 2827021,00 грн, у тому числі по періодах: за 2 квартал 2017 року 683473,00 грн; за 3 квартал 2017 року 587221,00 грн; за 4 квартал 2017 року 358534,00 грн; за 1 квартал 2018 року 1197793,00 грн.

За доводами контролюючого органу порушення сталося за рахунок віднесення до рядку 2270 "Інші витрати" суми наданої безповоротної фінансової допомоги згідно з договорами, які не посвідчені нотаріально.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Кононівський елеватор" були укладені з суб`єктами господарювання: ПрАТ "Фірма Балаклія" /а.с. 68/, ТОВ "Ділмас" /а.с. 69, 75/, ТОВ "Клас і К" /а.с. 70, 80/, ТОВ "Експансія" /а.с. 71, 76, 77/, ПП "Юніон Трейд Плюс" /а.с. 74/, ТОВ "Гранд ДЛК" /а.с. 73/, ТОВ "Альянс Маркет" /а.с. 72/, ТОВ "Фудком" /а.с. 78/, однотипні договори безповоротної фінансової допомоги.

За умовами вказаних договорів ТОВ "Кононівський елеватор" /сторона 1/ передає у власність іншій стороні /сторона-2/ грошові кошти у розмірі, визначеному у пункту 2.1 Договору з метою забезпечення сторони-2обіговими коштами, необхідними для підтримки та організації її діяльності.

Умовами Договору не передбачено повернення отриманих стороною - 2 грошових коштів, а також не передбачено будь - якого виду компенсації з боку сторони 2 за отримані від сторони -1 грошові кошти /пункт 1.2 Договору/.

Допомога передається в безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування відповідних грошових коштів на розрахунковий рахунок сторони /пункт 3.2 Договору/.

Відповідно до пункту 3.3 Договору допомога вважається переданою строні-2 в момент списання грошових коштів з поточного рахунку строни-1. Сторона-1 не відповідає за можливу затримку із зарахуванням обслуговуючим банком строни-2 грошових коштів, переказаних стороною-1 на поточний рахунок сторони-2.

Також протоколами Загальних зборів Учасників ТОВ "Кононівський елеватор" від 23.05.2017, 25.05.2017, 20.07.2017, від 25.10.2017, 21.02.2018, від 22.02.2018, від 23.02.2018 /а.с. 81-102/ підтверджено надання згоди товариством на укладення договору надання фінансової допомоги на безповоротній основі з суб`єктами господарювання: ПрАТ "Фірма Балаклія", ТОВ "Ділмас", ТОВ "Клас і К", ТОВ "Експансія", ПП "Юніон Трейд Плюс", ТОВ "Гранд ДЛК", ТОВ "Альянс Маркет", ТОВ "Фудком".

Факт перерахування грошових коштів позивачем як безповоротної фінансової допомоги у звітних періодах представником відповідача не заперечувався.

З аналізу зазначеного, судом установлено, що означені договори про надання фінансової допомоги на безповоротній основі мають однаковий зміст, відповідно до умов яких позивачем передаються у власність грошові кошти без вимоги їх повернення на рахунок його контрагентів.

Відповідно до пп.14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України безповоротна фінансова допомога це, зокрема: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.

Таким чином, визначальним критерієм безповоротної фінансової допомоги це кошти, які передані платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів.

Щодо врахування суми наданої безповоротної фінансової допомоги у складі витрат ТОВ "Кононівський елеватор" за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, то при визначенні фінансового результату до оподаткування розділом ІІІ Податкового кодексу України не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування, що виникають за операціями з надання безповоротної фінансової допомоги іншій юридичній особі платнику податку на прибуток підприємств, тобто такі операції відображаються згідно з правилами бухгалтерського обліку у складі витрат при формування фінансового результату.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначено Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України

від 31 грудня 1999 р. N 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248.

Відповідно до пункту 6 П(С)БУ 16 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно з пунктом 7 П(С)БУ 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Як вище зазначено, перевіркою повноти визначення значення по рядку 2270 "Інші витрати" за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено його завищення на загальну суму 2827021,00 грн.

Суд зазначає, що в основу висновків контролюючого органу покладено ту позицію, що договори про надання фінансової допомоги на безповоротній основі є нікчемними, оскільки вказані договори підлягають нотаріальному посвідченню, а сам факт наявності перерахунку грошових коштів при укладенні нікчемного правочину не можна прирівнювати до надання безповоротної фінансової допомоги, а потрібно розглядати лише як частину вказаних господарських операцій, які мають на думку відповідача, на меті виведення грошових коштів з обігу підприємства без мети отримання у подальшому будь-яких вигод.

Разом з тим, суд не погоджується з такими висновками контролюючого органу та зазначає, що поняття безповоротної фінансової допомоги визначено лише ПК України. Тобто, з точки зору податкового законодавства, навіть відсутність договору про надання безповоротної фінансової допомоги не заважає визнати певну суму коштів, передану іншому платникові податків, безповоротною фінансовою допомогою. У ЦК України відсутні прямі вимоги щодо договору про надання безповоротної фінансової допомоги, відтак, висновки контролюючого органу про нікчемність означених вище договорів є безпідставними.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 у справі № 904/6639/17, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Водночас на підтвердження нікчемності зазначених договорів контролюючим органом до суду не надано належних та достатніх доказів.

Крім того, згідно з висновками Верховного Суду, зазначеними у постанові від 13.11.2018 у справі № 820/16176/14 визнання правочинів нікчемними знаходиться за межами компетенції податкового органу.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що ДФС України у листах від 02.03.2017 № 4348/6/99-99-15-02-02-15 та від 21.08.2017 № 1690/6/99-99-15-02-02-15 указано, що відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект в результаті господарської діяльності. Податковим кодексом України не передбачено застосування ознаки розумної економічної причини (ділової мети) до операцій з надання платником податку безповоротної фінансової допомоги.

Положеннями частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, з огляду на положення частини другої статті 9 КАС України з метою захисту прав позивача слід вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС України в Полтавській області від 06.05.2019 №.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не доказав правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення позову.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" (пл. Павленківська 24, м. Полтава, Полтавська область, 36029, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 06.05.2019 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" (пл. Павленківська 24, м. Полтава, Полтавська область, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 9541,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.02.2020.

Суддя К.І. Клочко