Справа № 640/6668/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 лютого 2020 року м. Київ № 640/6668/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши без повідомлення сторін клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доУправління державної охорони України
провизнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Управління державної охорони України (далі - УДО України, відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління державної охорони України від 08 листопада 2018 року №696-ос про звільнення полковника ОСОБА_1 з посади директора Департаменту оперативного забезпечення охорони Управління державної охорони України та зарахування його у розпорядження начальника Управління державної охорони України;

- зобов`язати Управління державної охорони України в особі начальника Управління державної охорони України поновити полковника ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту оперативного забезпечення охорони Управління державної охорони України з 08 листопада 2018 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління державної охорони України від 09 січня 2019 року №13-ос/дск про накладення на полковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді пониження в посаді;

- стягнути з Управління державної охорони України на користь ОСОБА_1 невиплачену суму грошового забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання.

18 червня 2019 року, разом з відповіддю на відзив на позовну заяву, через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами.

Своє клопотання позивач обґрунтовує тим, що він, відповідно до пункту 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України скористався правом на досудове врегулювання спору, а тому тримісячний строк на звернення до адміністративного суду ним не пропущено.

При вирішенні заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до абзацу 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами частини 1 та 6 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем оскаржуються наказ від 08 листопада 2018 року №696-ос про звільнення з посади директора Департаменту оперативного забезпечення охорони Управління державної охорони України та зарахування його у розпорядження начальника Управління державної охорони України, а також наказ від 09 січня 2019 року №13-ос/дск про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді пониження в посаді.

У той же час, з копії наказу від 08 листопада 2018 року №696-ос вбачається, що позивач ознайомлений з ним 08 січня 2019 року, а з наказом від 09 січня 2019 року №13-ос/дск - 11 січня 2019 року.

З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 16 квітня 2019 року, тобто з пропуском встановленого місячного терміну на звернення до суду з іимогами про їх оскарження.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до пункту 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

06 лютого 2019 року наказ від 09 січня 2019 року №13-ос/дск оскаржений позивачем у порядку досудового врегулювання спору, шляхом подання рапорту начальнику УДО України.

За результатами перевірки інформації, викладеної у рапорті, рішення стосовно дисциплінарного стягнення «пониження в посаді», накладеного відповідно до наказу УДО України від 09 січня 2019 року №13-ос/дск залишено без змін.

Вказане рішення, отримано позивачем 10 червня 2019 року, про що свідчить роздруківка поштових відправлень ПАТ «Укрпошта».

Питанню поновлення процесуальних строків була надана оцінка Європейським Судом з прав людини, судова практика та рішення якого, згідно частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні застосовуватись під час розгляду адміністративних справ в Україні з урахуванням принципу верховенства права.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Судом також враховується, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Проаналізувавши у сукупності наведені позивачем у позові та заяві доводи та наявні у матеріалах справи докази, з метою забезпечення можливості позивача звернутись до суду для вирішення спору, з огляду на те, що він намагався захистити свої права та інтереси у будь - яких спосіб, у тому числі скористався правом на досудове врегулювання спору, передбачене пунктом 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, суд вважає що наявні достатні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення позивачу такого строку.

Керуючись статтями 121, 122 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

2. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Погрібніченко