Справа № 540/2646/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2646/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСКО-ІМПОРТ" до Чорноморської Митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАСКО-ІМПОРТ" (далі-позивач, Товариство) звернувся до суду з позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 31.10.2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» (надалі - позивач) та фірмою «OZER TICARET INS A AT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» укладено Генеральний договір № 1 на поставку продукції. У жовтні 2019 р. відповідно до умов вказаного Контракту та на підставі супроводжувальних документів позивач отримав від фірми «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» товари - будівельні матеріали, а саме «Плити з мінеральної силікатної вати - щільністю 135 кг/м/куб, 1774,08 м.кв. для теплоізоляції фасадів будівель, розміщені на 44 дерев`яних палетах та обгорнуті плівкою; щільністю 150 кг/м/куб, 1774,08 м.кв. для теплоізоляції плоских дахів, розміщені на 44 дерев`яних палетах та обгорнуті плівкою», відповідно до Інвойсу EFI043 від 10.10.2019 р. З метою декларування вказаного товару позивачем 30.10.2019 р. подано митну декларацію № UA508120/2019/004505, в якій позивач самостійно визначив митну вартість товару, та код товару згідно з УКТ ЗЕД .

Позивач звертає увагу на те, що у митній декларації Товариством класифіковано поставлений на територію України товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД, посилаючись на інформацію, зазначену в товаросупровідних документах.

Не зважаючи на те, що для вирішення питання про встановлення іншого коду УКТ ЗЕД ніж вказано у ВМД позивача митниці необхідні були спеціальні знання та додаткові матеріали, які б дали можливість чітко визначити характеристики товару, митниця не витребувала у позивача додаткових документів, не провела чи не замовила жодних експертних досліджень, а в порушення норм законодавства на власний розсуд без належних на то правових підстав визначила (змінила) код товару на код УКТ ЗЕД , виходячи лише з тих мотивів, що у разі зміни коду товару на такий, як захотіла митниця ставка ввізного мита склала 10%, а не 5%, як за кодом який зазначено в ВМД позивача.

Крім того, за експертним висновком Херсонської ТПП № Ве-311 від 01.11.2019 р. на замовлення позивача експерт підтвердив, що позивач діяв правомірно та вірно визначив код товару за УКТ ЗЕД .

Однак, 31.10.2019 р. відповідачем безпідставно прийнято рішення №КТ-UА-2019, яким згідно із службовою запискою управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Митниці ДФС від 31.10.2019 р. № 20/692-23с, змінено код товару згідно з УКТ ЗЕД на .

Крім того, визначаючи код товару за УКТ ЗЕД , позивач виходив з наступного:

1. Експортер товару в Туреччині при здійсненні експорту на адресу позивача декларує даний товар кодом (експортна МД № 19330100ЕХ175394 від 10.10.2019 р.).

2. Згідно до Примітки 4 (b) до групи 70 пояснень до УКТ ЗЕД визначено, що «У товарній позиції 7019 термін «скловата» означає: вату мінеральну з вмістом кремнезему (SiO2) менш як 60 мас. %, але з вмістом оксидів лужних металів (К2O або Na2O) понад 5 мас.% або з вмістом оксиду бору (В2O3) більш як 2 мас.%, проте митниця слово «або» трактує як слово «та» і таким чином код товару за УКТ ЗЕД замінює на .

В порушення норм законодавства відповідач визначаючи код товару за УКТ ЗЕД не взяв до уваги те, що аналіз хімічного складу був проведений виробником 01.12.2017 р., який за два роки змінився, фактично митниця всупереч частині п`ятій статті 69 Митного кодексу України не взяла до уваги cкладність визначення коду товару та не витребувала додаткової інформації, не провела хімічних досліджень в митній лабораторії.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 12.12.2019р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалами від 06.02.2020р. допущена заміна відповідача правонаступником - Чорноморською Митницею Держмитслужби та повернуто без розгляду клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого убачається, що митний орган позов не визнає. Свою позицію обґрунтовує тим, що 30.10.2019 року до митного оформлення подано митну декларацію типу ІМ 40 АА №508120/2018/004505 для здійснення митного оформлення товару «Плити із мінеральної силікатної вати: - щильністю 135 кг/м3, 1774,08 м2 для теплоізоляції фасадів будівель, розміщені на 44 дерев`яних палетах та обгорнуті плівкою; - щільністю 150 кг/мЗ, 1774,08 м2 для теплоізоляції плоских дахів, розміщені на 44 дерев`яних палетах та обгорнуті плівкою.» Заявлений код товару .

Для підтвердження коду і опису товару декларантом разом з митною декларацією було подано інформацію про склад б/н від 01.12.2017 року.

За результатами спрацювання АСАУР згенеровано митні формальності 107-3 «Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД», 108-3 «Витребування документів, які підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД» та сформовано повідомлення для інспектора «Товар № 1. Можливо, неправильна класифікація товару: Можлива неправильна класифікація товару "вата мінеральна" (ставка мита 5%). Існує ймовірність класифікації товару у товарній позиції 7019 УКТЗЕД (ставка мита 10%). Перевірити відповідність заявленого опису товару та наведеної вище інформації про можливі товари «прикриття»/«ризику». Якщо опис товару співпадає з вищенаведеним, то при випуску товарів у вільний обіг провести перевірку правильності класифікації.»

Перевірка правильності класифікації товарів здійснювалась згідно з вимогами розділу IV Митного Кодексу України, затвердженого законом України від 13.03.12 № 4495-УІ, Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, прийнятої Законом України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 №584-УІІ; Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015 № 401 (група 70, товарна позиція 6806 та 7019).

Товар класифіковано згідно із основними правилами 1,6 інтерпретації класифікації товарів, примітка 4 до групи 70, поясненням до товарної позиції 6806 та 7019 УКТЗЕД.

Так, відповідно до примітки 4 до групи 70 у товарній позиції 7019 термін «скловата» означає:

a) вату мінеральну з вмістом кремнезему(SiO2) не менш як 60 мас. %;

B) вату мінеральну з вмістом кремнезему(SiO2) менш як 60 мас. % але з вмістом оксидів лужних металів (К2O або NO2O) або з вмістом оксиду бору (В2O3) більш як 2 мас. %.

Оскільки, за результатом проведеного митного огляду та на підставі поданих документів встановлено, що товар являє собою плити із мінеральної силікатної вати з вмістом кремнезему (8І02) - 34.9 %, з вмістом оксидів лужних металів - 5,06% (К2O - 1,66 %, №20 - 3,4%) розміром 1200*600*50 мм. Використовується для теплоізоляції фасадів будівель, плоских дахів.

Тому, митницею встановлений код товару (ставка мита - 10%) та прийнято рішення про визначення коду товару з посиланням на документи, якими митниця керувалась під час прийняття даного рішення.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд становив наступне.

02 липня 2012 р. між ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» (Покупець) та фірмою «OZER TICARET INS A AT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» (Продавець) укладено Генеральний договір № 1 на поставку продукції. 27.07.2012р., 29.07.2012р., 31.07.2012р. та 27.12.2018р. між сторонами укладені додаткові угоди №1, №2, №3 та №23, відповідно.

30 жовтня 2019р. позивач з метою митного оформлення товару за вказаним контрактом подав до митниці митну декларацію № UA508120/2019/004505, в якій зазначив опис товару: плити з мінеральної силікатної вати - щільністю 135 кг/м/куб, 1774,08 м.кв. для теплоізоляції фасадів будівель, розміщені на 44 дерев`яних палетах та обгорнуті плівкою; щільністю 150 кг/м/куб, 1774,08 м.кв. для теплоізоляції плоских дахів, розміщені на 44 дерев`яних палетах та обгорнуті плівкою.

Як убачається з митної декларації № UA508120/2019/004505 вказаний товар класифіковано за кодом УКТ ЗЕД .

31 жовтня 2019р. митним органом прийнято рішення №КТ-UA-2019, відповідно до якого код товару змінено на , а сам товар класифіковано наступним чином: Плити із мінеральної силікатної вати з вмістом кремнезему (SiO2) - 34.9%, з вмістом оксидів лужних металів - 5,06% (К2O - 1,66%, Na2O - 3,4%) розміром 1200*600*50 мм: - щильністю 135 кг/м3, для теплоізоляції фасадів будівель, 1774,08 м2; - щільністю 150 кг/м3, для теплоізоляції плоских дахів, 1774,08 м2.

Вказане рішення позивач вважає протиправним, що і стало підставною для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступних обставин та приписів законодавства.

Згідно з п.49 ст.4 МК України пропуск товарів через митний кордон України - надання органом доходів і зборів відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Відповідно до п.21 ст.4 МК України митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Враховуючи зазначене, митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов`язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі МК України відповідно до заявленого митного режиму.

Товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.2 ст.69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до статті 67 цього Кодексу, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Законом України від 19.09.2013 №584-VII "Про митний тариф України" встановлюється Митний тариф України. Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Отже, класифікація товарів згідно УКТЗЕД здійснюється за назвами товарних позицій.

При цьому, згідно із пунктом 3 Основних правил у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються (п.4 Основних правил).

Отже, при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, його характеристик та призначення.

Судом встановлено, що позивачем, згідно митної декларації визначена класифікація товару: плити з мінеральної силікатної вати - щільністю 135 кг/м/куб, 1774,08 м.кв. для теплоізоляції фасадів будівель, розміщені на 44 дерев`яних палетах та обгорнуті плівкою; щільністю 150 кг/м/куб, 1774,08 м.кв. для теплоізоляції плоских дахів, розміщені на 44 дерев`яних палетах та обгорнуті плівкою - за код УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 5%).

При цьому на думку митного органу вищевказаний товар слід класифікувати за кодом УКТ ЗЕД , у зв`язку із тим, що приміткою 4 до групи 70 Основних правил у товарній позиції 7019 термін "скловата" означає: (а) вату мінеральну з вмістом кремнезему (SiO2) не менш як 60 мас.%; (b) вату мінеральну з вмістом кремнезему (SiO2) менш як 60 мас.%, але з вмістом оксидів лужних металів (K2O або Na2O) більш як 5 мас.% або з вмістом оксиду бору (В2О3) більш як 2 мас.%. Інші види мінеральної вати включаються до товарної позиції 6806.

Згідно групи 70 «Скло та вироби із скла» Основних правил за кодом 7019 зазначаються: скловолокно (включаючи скловату) та вироби з нього (наприклад, нитки, тканини): «- пряжа, рівниця i нитки із скловолокна, розрiзанi або ні:». До товарної під позиції 7019 31 «- мати» відноситься товари з кодом «- - інші».

Ставки мита за вказаними кодами товарів - 10%.

Наказом ДФС України від 09.06.2015 №401 затверджені Пояснення до УКТ ЗЕД. Так, відповідно до вказаних Пояснень до товарної позиції 6806 відносяться шлаковата, мiнеральна силiкатна вата і аналогiчнi види мiнеральної вати; вiдшарований вермикулiт, спученi глини, спiнений шлак та аналогiчнi спученi мiнеральнi продукти; сумiшi та вироби з теплоiзоляцiйних, звукоiзоляцiйних або звукопоглинальних матерiалiв, крiм виробiв товарних позицiй 6811-6812 або групи 69:

6806 10 00 00 - шлаковата, мiнеральна силiкатна вата і аналогiчнi мiнеральнi вати (включаючи їх сумiшi) навалом, в листах або рулонах.

Шлаковату і мінеральну силікатну вату (наприклад, з граніту, базальту, вапняку або доломітів) одержують плавленням одного чи більше з цих компонентів і доданням одержаному під час застигання розплаву форми волокон, що досягається зазвичай центрифугуванням або продуванням повітрям.

До цієї товарної позиції також включається скло з "алюмосилікатів", відоме як "керамічні волокна". Вони утворюються плавленням суміші глинозему і кремнезему в різних пропорціях, іноді з доданням невеликої кількості інших оксидів, наприклад, оксидів цирконію, хрому чи бору, і перетворенням розплавів у волокнисту масу за допомогою дуття або екструзії.

Мінеральні вати цієї товарної позиції, подібно до скловати товарної позиції 7019, бувають пластівчастими або ниткоподібними. Вони відрізняються від скловати хімічним складом (див. Примітку 4 до групи 70), а їхні волокна зазвичай коротше і не такі білі.

Усі описані вище матеріали не горючі і є добрими теплоізоляторами, звукоізоляторами або звукопоглиначами. Вони включаються до цієї товарної позиції, навіть якщо постачаються навалом.

«Аналогічні мінеральні вати» включають вати, які одержуються з сумішей гірських порід або шлаку, які були піддані процесу, наведеному в Поясненнях до товарної позиції 6806, перший абзац.

Згідно з цими ж Поясненнями у товарній позиції 7019 термін "скловата" означає:

(а) вату мінеральну з вмістом кремнезему (SiO2) не менш як 60 мас. %;

(b) вату мінеральну з вмістом кремнезему (SiO2) менш як 60 мас. %, але з вмістом оксидів лужних металів (K2O або Na2O) більш як 5 мас. % або з вмістом оксиду бору (B2O3) більш як 2 мас.%.

Інші види мінеральної вати включаються до товарної позиції 6806.

В УКТЗЕД термін "скло" означає плавлений кварц та інші плавлені оксиди кремнію.

До цієї групи включаються скло всіх форм і вироби зі скла (крім виробів, виключених Приміткою 1 до цієї групи або особливо згаданих в інших товарних позиціях УКТЗЕД).

Скло (крім плавленого кварцу та інших плавлених оксидів кремнію, перерахованих нижче) являє собою плавлену однорідну суміш з силікатів лужних металів (натрію або калію) з одним чи більше силікатами кальцію чи свинцю в різних пропорціях і з добавками барію, алюмінію, марганцю, магнію і т.д.

Існує багато різновидів скла залежно від складу (наприклад, богемське скло, кронглас, свинцеве кришталеве скло, флінтглас, страз). Ці різновиди мають некристалічну (аморфну) структуру і цілком прозорі.

У різні товарні позиції цієї групи включаються відповідні вироби незалежно від різновиду скла, з якого вони виготовлені.

Виробничі процеси значно відрізняються один від одного і включають:

(А) Відливання (наприклад, для виготовлення листового (у тому числі дзеркального) скла).

(B) Прокатку (наприклад, для виготовлення листового (у тому числі дзеркального) або армованого скла).

(C) Флоат-процес (для флоат-скла) (формування листового термічно полірованого скла на поверхні розплаву олова).

(D) Формування, як разом з пресуванням, видуванням або витягуванням, так і без них (наприклад, для виготовлення пляшок, келихів, деяких видів оптичного скла, попільниць).

(E) Видування, механічне або немеханічне, з формуванням чи без нього (наприклад, для виготовлення пляшок, ампул, прикрас, а іноді для виготовлення листового скла).

(F) Витягування або екструзію (особливо для виготовлення листового скла, стержнів, труб, трубок і скловолокна).

(G) Пресування, звичайно з використанням форм, часто застосовуване для виготовлення, наприклад, попільниць, а також разом з прокаткою (наприклад, для виготовлення фігурного візерункового прокатного скла) або видуванням (наприклад, для виготовлення пляшок).

(H) Оброблення паяльною лампою (для виготовлення ампул, виробів складної конфігурації і т.д., зі скляних стержнів або трубок).

(IJ) Вирізання потрібних виробів зі скляних заготовок, сфер і т.д., одержаних за допомогою будь-якого вищезгаданого процесу (вироби з плавленого кварцу або інших плавлених оксидів кремнію, зокрема, часто вирізані із суцільних чи порожнистих заготовок).

Пояснення до товарної позиції 7019:

7019 Скловолокно (включаючи скловату) та вироби з нього (наприклад, нитки, тканини): 7019 39 00 00 - - iншi.

До цієї товарної позиції включається скловолокно в натуральному вигляді і скловолокно (включаючи скловату, як визначено в Примітці 4 до цієї групи), виготовлене в різних формах, включаючи вироби зі скловолокна, що не входять в інші товарні позиції внаслідок їх природи.

Скловолокно має такі властивості: воно менш еластично в порівнянні з текстильними волокнами рослинного чи тваринного походження (нитки зі скловолокна важко зав`язувати вузлом); воно не розтягується; має високу міцність (більш високу, ніж у кожного з текстильних волокон розділу XI); воно не горить; не піддається гниттю і стійко до впливу води та більшої частини кислот; воно погано проводить електрику, а в деяких випадках також тепло або звук; не гігроскопічне.

Суд приймає до уваги ту обставину, що і під час винесення спірного рішення, і під час судового розгляду справи відповідач не подав жодних пояснень та доказів з приводу неможливості класифікації поданого до митного оформлення товару за кодом УКТ ЗЕД .

За змістом частини 5 статті 69 Митного кодексу України у разі наявності складного випадку класифікації товару у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару, при виникненні суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, необхідно застосовувати спеціальні знання, проводити дослідження.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах виник такий випадок.

Разом з тим, відповідач, класифікуючи товар за кодом , не призначив жодних досліджень. Не доведеним залишається і обґрунтування митного органу щодо віднесення товару саме до коду УКТ ЗЕД та віднесення товару до характеристик, встановлених товарною позицією 7019, а саме: вата мінеральна з вмістом кремнезему (SiO2) не менш як 60 мас.%; (b) вата мінеральна з вмістом кремнезему (SiO2) менш як 60 мас.%, але з вмістом оксидів лужних металів (K2O або Na2O) більш як 5 мас.% або з вмістом оксиду бору (В2О3) більш як 2 мас.%. Інші види мінеральної вати включаються до товарної позиції 6806.»

Отже, відносячи задекларований позивачем товар до товарної позиції 7019, митний орган користувався суто суб`єктивним поглядом, адже застосовуючи вказані характеристики скловати, відповідачем не використані жодні висновки дослідження. У той час, як позивач, відносячи товар до товарної позиції 6806 користувався характеристиками товару згідно товаросупроводжувальних документів.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що саме характеристики товару - його хімічний склад та масові частки хімічних елементів - мають суттєве значення для віднесення товару до конкретної товарної позиції, а відтак і вирішальне значення для правильного вирішення спору.

У той же час з матеріалів справи видно, що відповідачем не обґрунтовано, на якій підставі зроблено висновок, що товар має конкретний хімічний склад, який свідчив би про його невідповідність товарній позиції 6806, адже з наданих відповідачем доказів (товаросупроводжувальних документів) прямо убачається, що вміст Na2O задекларованого товару складає 3,40%, SiO2 - 34,9%, K2O - 1,66%. Тобто з наведених характеристик задекларованого позивачем товару видно, що віднесення їх до товарної позиції 7019 є помилковим, тому що вміст Na2O, SiO2 та K2O не перевищує норми, встановлені для застосування товарної позиції 7019.

Відповідно до ч.8 ст.69 Митного кодексу України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

З наданого позивачем до суду експертного висновку Херсонської Торгово-промислової палати №Ве-311 від 01.11.2019р. убачається, що плити з мінеральної скловати щільністю 135 кг/м3, для теплоізоляції фасадів будівель; плити з мінеральної силікатної вати щільністю 150 кг/м3, для теплоізоляції плоских дахів, відповідають коду УКТ ЗЕД 6806 10 00 00.

У силу приписів ч.8 ст.69 Митного кодексу України цей висновок не може бути визнаний судом як доказ правильної класифікації товару за УКТ ЗЕД

Однак, цей висновок враховується судом як беззаперечний доказ наявності неоднозначного підходу державних органів до вирішення питання з приводу класифікації спірного товару за УКТ ЗЕД.

Окремо суд звертає увагу, що відповідачем не подано жодних заперечень стосовно вказаного експертного висновку, як і не надано висновки досліджень, проведених за призначенням митного органу.

З огляду на викладене суд доходить до висновку, що відповідачем не доведені характеристики товару, які дозволяють віднести такий товар до товарної позиції 7109, отже і визначення коду УКТ ЗЕД, відмінного від визначеного коду позивачем є необґрунтованою та безпідставною.

Щодо посилань відповідача у відзиву на позовну заяву на те, що 04.11.2019р. до митного оформлення подано митну декларацію типу ІМ 40 АА №UA508120/2019/4617 для здійснення митного оформлення товару «Плити із мінеральної силікатної вати з вмістом кремнезему (SiO2)-34,9%, з вмістом оксидів лужних металів - 5,06% (К2О-1,66%, Na2O-3,4%) розміром 1200*600*50 мм:- щільністю 135 кг/м3, для теплоізоляції фасадів будівель, 1774,08 м2; - щільністю 150 кг/м3, для теплоізоляції плоских дахів, 1774,08 м2. Розміщені на 88 дерев`яних палетах та обгорнуті плівкою»; заявлений код товару , суд не приймає вказані доводи в силу положень ч.2 ст.77 КАС України з огляду на те, що оскаржуване рішення прийняте раніше (31.10.2019р.), ніж зазначена декларація (04.11.2019р.).

Крім того, вказана митна декларація типу ІМ 40 АА №UA508120/2019/4617 від 04.11.2019р. жодним чином не доводить склад товару, задекларованого позивачем.

Таким чином, аналіз вищенаведених норм, з урахуванням правової оцінки обставин справи, наданої вище, свідчить про безпідставність спірного рішення митного органу внаслідок недоведення останнім наявності підстав для зміни коду товару за власною ініціативою в межах процедури митного оформлення.

Верховний Суд за результатами розгляду справи №820/589/17 у постанові від 16.10.2018р. вказав на те, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене відповідачем не доведено правомірність свого рішення щодо самостійного визначення коду товару, оскільки митним органом не доведено порушення Товариством правил класифікації товару за УКТ ЗЕД.

Отже, суд дійшов до висновку про протиправність рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 31.10.2019 р., а отже і задоволення позову.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених по справі судових витрат зі сплати судового збору у сумі 1921,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвокатів у розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне.

При цьому на підтвердження вказаних витрат позивачем надано до суду платіжне доручення №33 від05.12.2019р. про сплату судового збору у сумі 1921,00 грн., копію договору про надання правової допомоги від 05.12.2019р.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 Судом було висловлено правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2018р. по справі № 826/856/18.

Слід зазначити, що позивачем не надано до суду доказів, пов`язаних із оплатою правової допомоги (документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги), як і доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом.

Зі змісту наданого договору про надання правової допомоги не убачається, що позивачем отримано правову допомогу саме у межах даної справи, оскільки предметом договору є зобов`язання адвокатського об`єднання на доручення клієнта надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Окремо слід звернути увагу, що позов і додані до нього письмові докази підписані та засвідчені директором Товариства. Також суд звертає увагу, що справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Крім того, у справі відсутні будь-які докази на підтвердження повноважень адвоката, а договір про надання правової допомоги підписано головою (керуючим партнером) адвокатського об`єднання.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариством сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення витрат понесених у справі, а саме в частині відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСКО-ІМПОРТ" до Чорноморської Митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 31.10.2019 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСКО-ІМПОРТ" (73000, м. Херсон, пров. Портовий, б.1, код ЄДРПОУ3815142) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний

строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 108020100