Справа № 520/9454/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 р.Справа № 520/9454/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 04.11.19 року по справі № 520/9454/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо виключення фіксованої суми індексації пенсії в сумі 368,21грн. та доплати (бюджет 2010) в розмірі 28,40грн. при здійсненні перерахунку пенсії позивача за період з 01 червня 2016 року на виконання постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 12.01.2017 року і постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 року у справі № 638 /17366/16-а, згідно заяви позивача про перерахунок пенсії від 28.05.2019р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області поновити з 01 червня 2016 року виплату пенсії позивачу в перерахованому за судовими рішеннями розмірі з урахуванням у її складі фіксованої суми індексації 368.21 грн. і доплати (бюджет 2010 року)- граничного (максимального) розміру;

- стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на користь позивача безпідставно утримані суми фіксованої щомісячної індексації в розмірі 368,21 грн., а усього за період з 01.06.2016 року по 01.10.2019р. в розмірі 14728,40грн., також безпідставно утриманих щомісячних доплат (бюджет 2010) в розмірі 28,40грн. за період з 01.06.2016 року по 01.10.2019р. в сумі 1136,0грн.

В обґрунтування позову позивач вказала на протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах, оскільки вважає, що новим Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148, яким були внесені зміни до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, звужено зміст та обсяг його існуючих прав і свобод. Посилаючись на те, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

04 листопада 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного судуадміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо виключення фіксованої суми індексації пенсії у розмірі 368,21 грн. при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01 червня 2016 року по 01 березня 2019 року на виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638 /17366/16-а.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 суми фіксованої індексації у розмірі 368,21 грн. (за розрахунку за кожен місяць) за період з 01 червня 2016 року по 01 березня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині відмовлених позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області поновити з 01 червня 2016 року виплату пенсії позивачу в перерахованому за судовими рішеннями розмірі з урахуванням у її складі фіксованої суми індексації 368.21 грн. і доплати (бюджет 2010 року)- граничного (максимального) розміру та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказала на порушення судом першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, норм матеріального та процесуального права, неврахуванні всіх обставин, що мають значення для справи. Посилається протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах, її небажання переходити з одного виду пенсії не інший, а тому позовні вимоги мають бути задоволені у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, щопозивач отримує пенсію за віком за нормами Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування з 18.02.2008 року.

На момент призначення пенсії частиною 7 статті 21 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування було встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Пенсію за віком як особі місцевого самоврядування ОСОБА_1 обчислено як непрацюючій особі при стажі роботи 36 років 6 місяців 12 днів, у тому числі на посадах в органах місцевого самоврядування 10 років 00 місяців 26 днів.

При призначенні пенсії ОСОБА_1 було обчислено на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії державним службовцям № 28 від 17.02.2008 (чинний посадовий оклад - 812,00 грн., надбавка до чинного посадового окладу за ранг - 55,00 грн., надбавка до чинного посадового окладу за вислугу років 173,40 грн., усього - 1040,4 грн.), та довідки № 29 від 17.02.2008 про інші виплати за період з 1 лютого 2006р. по 31 січня 2008р., передбачені постановами КМУ №268 від 09.03.2006 (усього премій та надбавок - 14273А грн.).

Відкоригований розмір премій та надбавок становить 22220,67 грн., середньомісячний розмір премій та надбавок - 925,86 грн. Всього заробіток, з якого проводився розрахунок пенсії при призначенні становив 1966, 26 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Дзержинським районним судом м. Харкова була винесена постанова від 12.01.2017 по справі № 638/17366/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Ленінському районі м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії, а саме провести перерахунок пенсії державного службовця, з урахуванням суми матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, допомоги на оздоровлення, муніципальної надбавки, індексації заробітної плати згідно довідки про складові заробітної плати, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від 30.05.2016 за №3107-02, із збереженням відсотка нарахування пенсії на момент виходу на пенсію (80%), починаючи з 01.06.2016 року та виплатити її у повному обсязі, з врахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2017 по справі №638/17366/16-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.01.2017 по справі № 638/17366/16-а повернуто апелянту.

На виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.01.2017 по справі № 638/17366/16-а пенсію за віком як особі місцевого самоврядування було обчислено на підставі залученої до матеріалів пенсійної справи при призначенні довідки про заробіток для обчислення пенсії державним службовцям № 28 від 17.02.2008 та довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу №3107-02 від 30.05.2016 за період з лютого 2006 р. по січень 2008 р. (усього премій та надбавок - 14273,10 грн. , матеріальна допомога - 5748,00 грн., індексація - 387,34 грн., муніціпальна надбавка - 5239,37 грн.).

Представник відповідача у відзиві на позов звернув увагу суду, що розміри премій та надбавок за високі досягнення у праці, зазначені у довідці про складові заробітної плати №3107-02 від 30.05.2016 не змінилися та відповідають розмірам премій та надбавок за високі досягнення у праці, зазначеним у довідці про інші виплати № 29 від 17.02.2008, доданої до заяви про призначення пенсії.

Відкоригований розмір премій та надбавок становить 22220,67 грн., середньомісячний розмір надбавок, премій та інших виплат - 1399,81 грн. Розрахунок пенсії позивача з 01.06.2016 року згідно рішення суду становить - 1952, 16 грн.

Листом від 10.05.2019 року № 52/Л-7-29, територіальним органом пенсійного фонду на звернення позивача від 26.04.2019 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з доцільністю ОСОБА_1 з 01.03.2019 року переведено з пенсії за віком згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також, заявнику повідомлено про те, щозаробітну плату для обчислення пенсії розраховано у порядку, визначеному статтею 40 Закону.

Пенсію обчислено із середньомісячного заробітку 4755,20 грн. (із урахуванням показника середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2014-2016рр. - 3764,40 грн. + 17% = 4404,35 грн.) за період роботи у Жовтневому продторзі, з січня 1991 року по грудень 1995 року на підставі довідки про заробітну плату від 21.03:2007 року № Л -27 та за даними персоніфікованого обліку з липня 2000 року по серпень 2001 року, з з лютого 2004 року по січень 2008 року. Коефіцієнт заробітку - 1,07966.

Розрахунок страхового стажу для обчислення пенсії проведено відповідно до статті 24 Закону. Пенсію розраховано при загальному страховому стажі 36 років 6 місяців 12 днів. Стаж зараховано по 31.01.2008 року. Коефіцієнт стажу - 0,36500 (438 місяців).

Статтею 27 Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Статтею 28 Закону передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш, як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж неможе бути обмежений. Розрахунок пенсії з 01.03.2019 року становить 1975, 17 грн.

У зв`язку з тим, що територіальним органом пенсійного фонду з 01.03.2019 року автоматично переведено позивача з пенсії за віком згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач звернулась до відповідача із заявою від 28.05.2019 року, висловлюючи свою незгоду з такими діями відповідача.

Листом від 13.06.2019 року № 333/02.12-20, Головним управлінням пенсійного фонду в Харківській області роз`яснено позивачу, що у зв`язку з доцільністю ОСОБА_1 з 01.03.2019 року переведено з пенсії за віком згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач, не погоджуючись із виключення відповідачем фіксованої суми індексації пенсії в сумі 368,21грн. та доплати (бюджет 2010) в розмірі 28,40грн. при здійсненні перерахунку пенсії позивача за період з 01 червня 2016 року на виконання постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 12.01.2017 року і постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 року у справі № 638 /17366/16-а, звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо виключення фіксованої суми індексації пенсії у розмірі 368,21 грн. при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01 червня 2016 року по 01 березня 2019 року на виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638 /17366/16-а та зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 суми фіксованої індексації у розмірі 368,21 грн. (за розрахунку за кожен місяць) за період з 01 червня 2016 року по 01 березня 2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що виконання відповідачем судового рішення про перерахунок невірно обчисленого розміру пенсії не є підвищенням розміру пенсії позивача у розумінні пункту 5 Порядку, а тому перерахунок здійснений згідно судового рішення не може бути підставою для вчинених відповідачем дій щодо припинення виплати індексації, а також необхідності вийти з межі позовних вимог. Рішення суду першої інстанції в зазначеній частині не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести виплату позивачу доплати (бюджет 2010) в розмірі 28,40 грн., суд першої інстанції виходив з того, що в рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638 /17366/16-а від 12.01.2017 року такої складової не зафіксовано, а відмовляючи у стягненні з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на користь позивача безпідставно утримані суми фіксованої щомісячної індексації в розмірі 368,21 грн., а усього за період з 01.06.2016 року по 01.10.2019р. в розмірі 14728,40грн., також безпідставно утриманих щомісячних доплат (бюджет 2010) в розмірі 28,40грн. за період з 01.06.2016 року по 01.10.2019р. в сумі 1136,0грн., суд першої інстанції виходив з їх передчасності та віднесеність нарахування конкретної суми першої інстанції виходив з їх виплат до дискреційних повноважень територіального органу пенсійного фонду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

З приводу зобов`язання відповідача провести виплату позивачу доплати (бюджет 2010) в розмірі 28,40 грн., колегія судді вказує на те, що в рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638 /17366/16-а від 12.01.2017 року такої складової не зафіксовано.

Так, зазначеним рішенням визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням суми матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, допомоги на оздоровлення, муніципальної надбавки, індексації заробітної плати, а також зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця, з урахуванням суми матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, допомоги на оздоровлення, муніципальної надбавки, індексації заробітної плати згідно довідки про складові заробітної плати, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від 30.05.2016 р. за № 3107-02, із збереженням відсотка нарахування пенсії на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію (80 %), починаючи з 01.06.2016 року та виплатити її у повному обсязі, з врахуванням вже виплачених сум.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вказаної частини позовних вимог.

Щодо стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на користь позивача безпідставно утримані суми фіксованої щомісячної індексації в розмірі 368,21 грн., а усього за період з 01.06.2016 року по 01.10.2019р. в розмірі 14728,40грн., також безпідставно утриманих щомісячних доплат (бюджет 2010) в розмірі 28,40грн. за період з 01.06.2016 року по 01.10.2019р. в сумі 1136,0грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст.2 КАС Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення суб`єктом владних повноважень та його перевірку на відповідність вищезазначеним принципам, та, водночас, зважаючи на особливості дискреційних повноважень такого суб`єкта владних повноважень.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

Так, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначенізаконом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі визначення законодавством чітких умов та критеріїв, яких необхідно дотримуватись при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень, відповідач зобов`язаний діяти, з урахуванням таких умов.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Згідно Рекомендацій Європи №11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право. Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від №1058-ІУ від 09.07.2003 Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно із п.п. 7, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Мін`юсті України 15.01.2015№41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

З огляду на викладене, колегія суддів вказує на те, що функції держави щодо нарахування (обчислення) пенсій покладено на пенсійні органи.

Отже, повноваження щодо визначення певної суми індексації є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, які не можуть бути реалізовані іншими особами, у тому числі судом. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування конкретної суми пенсійних виплат до дискреційних повноважень територіального органу пенсійного фонду.

Крім зазначеного, відсутні підстави вражати, що пенсійним органом будуть порушуватись права та охоронювані законом інтереси у майбутньому, у зв`язку з чим, зазначена вимога є передчасною.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині.

Доводи апелянта про її незаконне переведення з одного виду пенсії на інший, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що особі, якій пенсію призначено відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", розмір якої з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 (із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %), розрахований за нормами Закону 1058, буде більший, проводиться автоматичне, без її звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Так, у відповідності до пункту 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", Про статус народного депутата України, "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України", Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Відповідачем розрахунок пенсії позивача з 01.03.2019 року здійснений на підставі та у відповідності пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2018 року №1058-IV, а підсумковий розмір пенсії позивача у сумі 1975, 17 грн., розрахований за нормами Закону №1058, є більшим, ніж розмір пенсії, призначеної за Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" у розмірі 1969, 62 грн.

Отже, враховуючи те, що приписами пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058 визначено, що автоматичне переведення на пенсію на умовах, передбачених цим Законом без звернення особи, здійснюється лише на умовах збільшення розміру пенсії після такого перерахунку, що і було дотримано територіальним органом пенсійного фонду у спірних правовідносинах, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на порушення його прав, у зв`язку з автоматичним переведенням з одного виду пенсії на інший без заяви пенсіонера.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року по справі № 520/9454/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 10.02.2020 року