Справа № 826/3767/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Київ № 826/3767/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонере товариство «Банк «Київська Русь» (далі - позивач та/або ПАТ «Банк «Київська Русь») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач та/або контролюючий орган/ ГУ ДФС у Львівській області) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.11.2017 року №.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем порушень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній наполягає на правомірності прийнято ним податкового повідомлення-рішення та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №190 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 року прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» (далі - ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ»). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 по 19 червня 2015 року включно.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 116 від 15 червня 2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19 липня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича до 19 липня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 16 липня 2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 липня 2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича строком на 1 рік 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно.

Надалі, Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23 червня 2016 р. № 1085, відповідно до якого продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» на два роки до 16 липня 2018 року включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова Олександра Юрійовича на два роки до 16 липня 2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1706 від 01 вересня 2016 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь».

Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь», визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, з 05 вересня 2016 року делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білій Ірині Володимирівні.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 3382 від 17 грудня 2018 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року по справі 826/22323/15 визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних».

Визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 року № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь».

Зобов`язано Національний банк України надати можливість ПАТ «Банк Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 08.06.2017 року у справі 826/22323/15 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року змінено.

Рішення в частині зобов`язання Національного банку України надати можливість ПАТ «Банк Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

В решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 12.10.2017 року по справі 826/22323/15 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 8 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до НБУ, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Верховного Суду від 21.09.2018 року по справі 826/22323/15 відмовлено у задоволенні клопотання Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зупинення дії постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року та постанови Вищого адміністративного суду від 08 червня 2017 у справі № 826/22323/15.

В подальшому, постановою Верховного Суду від 02.11.2018 року 826/22323/15 заяву Національного банку України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2017 року у справі № 826/35885/16 (провадження № К/800/35885/16) задоволено частково.

Скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року та постанову Вищого адміністративного суду України від 08.06.2017 року (провадження № К/800/35885/16).

Справу №826/22323/15 передано на розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 року по справі 826/22323/15 визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних».

Визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

Ухвалою Верховного Суду від 12.11.2019 року по справі №826/22323/15 зупинено дію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 року у справі №826/22323/15.

З вказаного слідує, що станом на час розгляду адміністративної справи 826/3767/18 Публічне акціонере товариство «Банк «Київська Русь» перебуває в стані ліквідації.

Між тим, 27.11.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області на підставі акту №002526/13-01-12-33/24214088 від 27.11.2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.11.2017 року №, яким до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» застосовано штраф у розмірі 117, 84 грн. (далі - спірне та/або оскаржуване рішення).

Згідно розрахунку штрафної санкції остання застосована до позивача за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на підставі податкової декларації від 19.02.2015 року.

Суд звертає увагу, що матеріли адміністративної справи акт перевірки не містять, однак прийняття спірного рішення на підставі акту №002526/13-01-12-33/24214088 від 27.11.2017 року, ані ПАТ «Банк «Київська Русь» у позовній заяві, ані контролюючим органом у відзиві на позовну заяву не заперечувались.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.02.2018 року №6786/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення-рішення від 27.11.2017 року № залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Положеннями пункту 1.3 статті 1 ПК України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що пункт 1.3 статті 1 ПК України не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

За правилами пункту 8 Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (далі - Закон №4452-VI) законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, суд погоджується з доводами позивача, що для правовідносин, які виникають під час дії тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI, який встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, однак вважає посилання Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в цій частині, як підстави для задоволення адміністративного позову безпідставними, мотивуючи це наступним.

Так, спірне рішення відповідачем прийнято 27.11.2017 року.

Між тим, як вже було вказано судом вище, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року по справі 826/22323/15 визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 року № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь».

Тобто, в період до прийняття постанови Верховного Суду від 02.11.2018 року 826/22323/15 до спірних правовідносин мають бути застосовані норми Податкового кодексу України.

Згідно статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Приписами положень підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 ПК України встановлено, що платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Згідно з підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:

а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення;

б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (пп. 266.9.1 п. 266.9 ст. 266 ПК України).

Згідно пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано жодних належних та достатніх доказів на спростування тверджень контролюючого органу про порушення ним строків сплати узгодженого грошового зобов`язання, а відтак суд вважає правомірним застосування до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» штрафу на підставі положень пункту 126.1 статті 126 ПК України.

При цьому, суд наголошує, що в період прийняття спірного рішення постанова Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та постанова Правління Національного банку України від 16.07.2015 року № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» були скасовані.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень, а застосуванню положення пунктів 2, 3 частини 5 статті 36 Закону №4452-VI, відповідно до яких під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку, в рамках даної адміністративної справи не підлягають.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 73, 77-78, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, б. 11А, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, б. 35, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева