Справа № 320/6192/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2020 року

м. Київ

справа №320/6192/18

адміністративне провадження №К/9901/23893/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Олендера І.Я., Гусака М.Б.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сквирський комбінат хлібопродуктів» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

У С Т А Н О В И В :

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 15.01.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Сквирський комбінат хлібопродуктів» задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (ГУ ДФС) від 01.11.2018 №.

Відповідач оскаржив це рішення, подавши 08.02.2019 апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції ухвалою від 26.03.2019 повернув з тих підстав, що відповідач не виконав ухвалу від 19.02.2019 щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а наведені у клопотанні про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги щодо сплати судового збору доводи відповідача визнав безпідставними.

15.07.2019 відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою, додавши до апеляційної скарги платіжне доручення від 11.07.2019 №3321 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 28' 306,28 грн. Крім того, відповідач заявив клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, обґрунтоване посиланням на зупинення впродовж тривалого часу видаткових операцій, зокрема зі сплати судового збору по рахунках ГУ ДФС у зв`язку з пред`явленням до виконання виконавчих документів про стягнення грошових коштів на користь інших осіб, що унеможливило своєчасну сплату судового збору та звернення з апеляційною скаргою в установлений частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України строк.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.07.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019.

Ухвала апеляційного суду вмотивована тим, що наведені у клопотанні доводи відповідача щодо неможливості сплатити судовий збір не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, відтак пропущений відповідачем строк не може бути поновлений.

ГУ ДФС подало касаційну скаргу на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу, а справу направити для розгляду до суду апеляційної інстанції.

На обґрунтування доводу про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права відповідач зазначив, що апеляційний суд в порушення норм статей 296, 300 Кодексу адміністративного судочинства України не дав належної оцінки підставам, вказаним в його клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, помилково визнавши їх неповажними.

Заперечуючи проти касаційної скарги у відзиві на скаргу, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну. Вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача, обґрунтування заперечень щодо вимог касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, у тому числі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Аналіз наведених положень процесуальних норм однозначно свідчить, що у разі якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку, установленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зобов`язаний залишити апеляційну скаргу без руху, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення строку або якщо підстави для поновлення строку визнані судом неповажними. При цьому у разі, якщо у апеляційній скарзі особа не порушує питання про поновлення такого строку, їй надається можливість протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху подати заяву про поновлення строку.

Якщо ж разом з апеляційною скаргою скаржником було подано заяву про поновлення строку, а зазначені у ній підстави суд апеляційної інстанції визнав неповажними, то закон визнає за особою право звернутися протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху із заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження.

Таке нормативне регулювання є процесуальною гарантією забезпечення права на апеляційний перегляд справи як однієї з основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 6 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тільки після надання особі можливості звернутися із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку, яким суд повинен дати оцінку на відповідність їх поважним причинам, апеляційний суд вирішує питання щодо підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у відповідності з пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, у цій адміністративній справі апеляційний суд всупереч нормам частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України не залишив апеляційну скаргу ГУ ДФС без руху, а відразу відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Наведене дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, передчасно відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі, чим обмежив право відповідача на апеляційне оскарження судового рішення.

З огляду на викладене касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження як така, що постановлена з порушенням вище наведених норм процесуального права, - скасуванню з направленням справи до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 скасувати, а справу направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

І.Я.Олендер

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду