Справа № 283/1586/17
Суддя: Тимошенко А. О.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/1586/17
Провадження №8-а/283/1/2019
У Х В А Л А

24 січня 2020 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міністерства оборони України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Малинського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2017 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним, скасування рішення та призначення одноразової допомоги,-

встановив:

Міністерство оборони України подало до суду заяву в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Малинського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2017 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним, скасування рішення та призначення одноразової допомоги (Т.1, а.с. 185-187). За результатами перегляду просить прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 вже була виплачена одноразова допомога в повному обсязі в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб. Дані обставини судом не встановлені, а тому вони є нововиявленими.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив в якому вказав, що заявлена відповідачем обставина не є нововиявленою, оскільки про її існування було відомо всім учасникам процесу. Про неї позивач повідомив усіх в позовній заяві, вказавши, що мати загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 (бабуся позивача) відмовляється провести добровільний поділ коштів, а сам позивач не отримав кошти внаслідок протиправного рішення Міністерства оборони України. За таких обставин вважає за необхідне відмовити в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами.

Розглянувши заяву про перегляд постанови за нововиявленими обставинами та дослідивши надані на її обгрунтування докази, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що 31.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства оборони України в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, протокол № 48 від 19.05.2017 року про відмову у виплаті йому, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, призначити йому, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразову грошову допомогу, як дитині загиблого, яка не має (і не мала) своєї сім`ї, в розмірі Ѕ частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті його батька 21.09.2016 року в сумі 362 500 гривень.

Під час розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, як дитині загиблого 13.09.2016 року внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, молодшого сержанта ОСОБА_3 .

Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 48 від 19.05.2017 року (Т.1, а. с. 17) позивачу було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, з підстав того, що на момент смерті батька ОСОБА_1 був повнолітнім.

Також з матеріалів справи вбачалось, що 06.08.2015 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був призваний Малинсько-Радомишльським ОРВК Житомирської області на військову службу. Відповідно до довідки № 5041 від 26.11.2015 року виданої ВЧПП В0829 МО України молодший сержант ОСОБА_3 з 08.10.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції (сектор «Б») (Т.1, а. с. 13). 13.09.2016 року у смт. Зайцево Донецької області в результаті артилерійського обстрілу він загинув, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від НОМЕР_2 від 21.09.2016 року (а. с. 10). Причиною загибелі стала «Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків», тобто травма та причина смерті безпосередньо пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується витягом із протоколу Центральної військово-лікарської комісії № 4681 від 11.11.2016 року (Т.1, а. с. 11) та копією лікарського свідоцтвом про смерть № 1724 від 16.09.2016 року (Т., а. с. 9).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 дія Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Статтею 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним основним осередком суспільства, її складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.05.1997 року - ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно довідок № 3289 та № 3290 від 16.11.2017 року виданих Малинським ВК ЖРЕП вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійсно проживали однією сім`єю станом на момент смерті ОСОБА_3 та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 33, 34).

Стаття 51 Конституції України передбачає, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 46 визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

У відповідності до ст. З Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ чинність цього закону поширюється на сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Постановою КМ України від 29.04.2016 року № 336 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей» затверджено Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме: зазначено, що відповідно до п. 2 Порядку члени сімей військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 3. Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається та виплачується у разі загибелі (смерті) - з дати смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. В пункті 5. Порядку зазначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, призначається та виплачується членам їх сімей у розмірі 500 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частинами. До членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених в абзацах шостому - десятому пункту 2 цього Порядку, належать утриманці загиблого або особи, що пропала безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

За таких обставин суд задоволив позов частково та постановив:

- Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протокол № 48 від 19.05.2017 року щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги.

- Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразову грошову допомогу у розмірі Ѕ частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року у зв`язку із загибеллю його батька ОСОБА_3 під час виконання обов`язків військової служби, як члену сім`ї загиблого.

Відповідно до ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Та обставина, що матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 на час розгляду позову ОСОБА_1 вже була виплачена одноразова допомога в повному обсязі в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб, не є істотною обставиною, яка впливає на правильність рішення про призначення та виплату позивачу частини одноразовою допомоги. Крім того дана обставина була відома відповідачу на час розгляду справи, оскільки допомога матері загиблого військовослужбовця була виплачена ще до подання ОСОБА_1 позову до відповідача, що підтверджується доказами (Т.1, а.с. 17, 191-193).

Відтак позивач не довів наявність нововиявлених обставин, які б в розумінні статті 361 КАС України були підставою для перегляду постанови суду. У зв?язку з цим суд залишає заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 361 - 369 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ухвалив:

Залишити без задоволення заяву Міністерства оборони України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Малинського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2017 року у адміністративній справі № 283/1586/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним, скасування рішення та призначення одноразової допомоги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається через Малинський районний суд до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: А. О. Тимошенко