Справа № 540/2575/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2575/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

02.12.2019 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому позивач просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при ГУ ПФУ в Херсонській області від 21.11.2019 року № 12, а також рішення ГУ ІІФУ в Херсонській області від 17.06.2019 року № 15 про відмову у призначенні пенсії за віком згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».

2. Зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2-1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» з 07.06.2019 року зарахувавши до стажу ОСОБА_1 наступні його роботи:

- з 13.08.1996 р. до 15.11.1996 р. - учнем електрозварника на автоматичних і полу автоматичних машинах; з 15.11.1996 року по 12.03.1998 року - електрозварником на автоматичних і полу автоматичних машинах з присвоєнням другого розряду на Херсонському суднобудівному заводі, які відносяться до робіт зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2;

- з 12.03.1998 р. по 15.07.1998 р. електрозварювальником ІІ розряду на Херсонському державному заводі судового обладнання та судової арматури, які відносяться до робіт зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2;

- з 15.12.1999 р. по 20.11.2001 р. - шихтувальником ливарного виробництва; з 21.11.2001 р. по 18.12.2007 р. - плавильником металу і сплавів ливарного виробництва на Дочірньому підприємстві «Херсонський чавуноливарний завод» ВАТ «Херсонській комбайни за списком № 1.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. Так, ОСОБА_1 посилаючись на приписи ч. 1, 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стверджує, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах, як особа яка працювала з 15.12.1999 р. по 18.12.2007 р. на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, та з 13.08.1996 р. по 15.07.1998 р. на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, а саме постановами від 11.03.1994 р. № 162, від 16.01.2003 р. № 36. Позивач вказує на те, що трудова діяльність на означених роботах (пільговий стаж) підтверджується записами в його трудовій книжці, яка в силу положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (затверджено наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58) та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій (затверджено постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637), є основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і пільговий. Окрім того, на думку позивача зайнятість на роботах за списками № 1 та № 2, які дають право на отримання пільгової пенсії, згідно п. 2.14 наведеної Інструкції підтверджується записами його трудової книжки за №№26-28 про атестацію робочих місць шихтувальника та плавильника металу і сплавів. Проте, звернувшись 07.06.2019 р. до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 15 Управління ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пільгової пенсії, позивач отримав відмову, оформлену рішенням від 17.06.2019 р. № 11/03-18, у задоволенні його заяви з підстави відсутності в трудовій книжці відомостей про зайнятість виконанням робіт, передбачених списками №№ 1, 2, при тому що не зазначена зайнятість на протязі повного робочого дня. 21.11.2019 р. комісією при ГУ ПФУ в Херсонській області винесено рішення № 12, яким відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні періоду роботи з 21.11.2001 р. по 18.12.2007 р., у зв`язку із не наданням архівних довідок та не зазначенням в трудовій книжці характеру виконуваних робіт, роботу з повним робочим днем. Не погоджуючись із наведеними рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 12.12.2019 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.01.2020 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується із вимогами позовної заяви, у зв`язку із тим, що позивачем при зверненні не надано документів з архівних установ (довідки про заробітну плату, копії документів про проведення атестації робочих місць, копії документів переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати) на підтвердження пільгового стажу, які є необхідними у випадку ліквідації підприємства де працювала особа. Територіальний орган ПФУ стверджує, що у трудовій книжці позивача не зазначено даних про характер виконуваних робіт, а також зайнятість на таких роботах на протязі повного робочого дня, при цьому позивачем не надано додаткових документів які б підтверджували право на призначення пенсії на пільгових умовах за роботу зі шкідливими і важкими умовами праці. За наведених обставин відповідач вважає обґрунтованими спірні рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

07.06.2019 р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) подав заяву до ГУ ПФУ у Херсонській області для призначення пенсії за віком згідно п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» за списками №№ 1, 2.

Відповідно до записів трудової книжки позивач працював у період з 13.08.1996 р. по 14.11.1998 р. учнем електрозварювальника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, з 15.11.1996 р. по 12.03.1998 р. (звільнений у порядку переводу) електрозварювальником ІІ розряду на автоматичних і напівавтоматичних машинах (записи №№ 16-18) на Херсонському суднобудівному заводі; з 12.03.1998 р. по 15.07.1998 р. електрозварювальником ІІ розряду на автоматичних і напівавтоматичних машинах на Херсонському державному заводі судового обладнання та судової арматури; з 11.12.2000 р. по 20.11.2001 р. шихтувальником ливарного виробництва, з 21.11.2001 р. по 18.12.2007 р. плавильником металу і сталі на Дочірньому підприємстві «Херсонський чавуноливарний завод» ВАТ «Херсонські комбайни» (записи №№ 23-25, 29).

У відповідності до записів трудової книжки позивача №№ 26, 27 робочі місця «шихтувальник ливарного виробництва» атестовано за списком № 2, «плавильник металу і сплавів» атестовано за списком № 1 згідно наказу ДП «Херсонський чавуноливарний завод» ВАТ «Херсонські комбайни» від 15.12.1999 р. № 196, висновку Державної експертизи умов праці Управління праці та соціального захисту населення від 04.07.2000 р. № 47 «Щодо експертизи якості атестації робочих місць за умовами праці на ВАТ «Херсонські комбайни».

Згідно запису трудової книжки позивача № 28 робоче місце «плавильник металу і сплавів» атестовано за списком № 1згідно наказу ДП «Херсонський чавуноливарний завод» ВАТ «Херсонські комбайни» від 14.05.2004 р. № 1094, висновку Державної експертизи умов праці Управління праці та соціального захисту населення від 01.06.2004 р. № 51 «Щодо експертизи якості атестації робочих місць за умовами праці на ВАТ «Херсонські комбайни».

До заяви від 07.06.2019 р. позивачем додано: лист КУ «Трудовий архів» Херсонської міської Ради від 05.06.2019 р. № 01-15/925 в якому зазначено, що документи ДП «Херсонський чавуноливарний завод» ВАТ «Херсонській комбайни» на зберігання не надходили у зв`язку з чим, надати архівну довідку про підтвердження стажу роботи позивача з 2000-2007 р. р. немає змоги; лист Архівного відділу Херсонської міської Ради від 05.06.2019 р. № 09-04-05/484 в якому зазначено, що документи з особового складу ДП «Херсонський чавуноливарний завод» на зберігання до архівного відділу не надходили, місце знаходження документів не відоме.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з 15.03.2013 р. засновником ДП «Херсонський чавуноливарний завод» виступає Товариство з обмеженою відповідальністю науково виробничого підприємства «Херсонський машинобудівний завод». 27.02.2019 р. припинено діяльність юридичної особи ДП «Херсонський чавуноливарний завод» ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод».

Рішенням Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 15 ГУ ПФУ в Херсонській області від 17.06.2019 р. №11/03-18 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення». Відмову мотивовано тим, що в трудовій книжці заявника за періоди його трудової діяльності, зокрема на Херсонському суднобудівному заводі, Херсонському державному заводі судового обладнання та судової арматури, АТ «Херсонські комбайни» та на ДП «Херсонський чавуноливарний завод» ВАТ «Херсонські комбайни», не вказано зайнятість виконанням робіт, передбачених Списками №1 чи № 2, а також не вказана зайнятість на протязі повного робочого дня. Зазначено, що позивачем не надано додаткових документів, які б підтверджували право на призначення пенсії на пільгових умовах за роботу зі шкідливими і важкими умовами праці.

Не погодившись із наведеним рішенням, 27.09.2019 р. ОСОБА_2 звернувся до начальника ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою, в якій просив визнати неправомірними дії територіального органу ПФУ щодо відмови у призначенні пенсії без належного обґрунтування неврахування частини стажу роботи, а також зобов`язати пенсійний орган здійснити повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії. Позивач наголосив, що в разі прийняття рішення про відмову нарахування йому пенсії на пільгових умовах, у відповіді зазначити відповіді на всі зазначені у заяві питання.

Окремо позивач у заяві наголосив на тому, що в рішенні від 17.06.2019 р. № 11/03-18 відповідачем не зазначено, який саме період його трудового стажу не зараховано та з яких причин.

До заяви додано: рішення від 17.06.2019 р. № 11/03-18, копію трудової книжки, копію наказу № 1094 від 14.05.2004 р. та копію висновку від 01.06.2004 р. № 51 на підтвердження проведення атестації робочих місць ДП «Херсонський чавуноливарний завод» ВАТ «Херсонські комбайни», копію наказу від 21.04.1997 р. № 14-И на підтвердження атестації робочих місць Херсонського чавуноливарного заводу ВАТ «Херсонські комбайни».

Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Херсонській області згідно приписів Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (затверджено постановою Правління ПФУ від 10.11.2006 р. № 18-1), прийнято рішення від 21.11.2019 р. № 12, яким відмолено ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи плавильником металу і сплавів з 21.11.2001 р. 18.12.2007 р. на ДП «Херсонський чавуноливарний завод» ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Відмова мотивована не наданням документів з архівних установ на підтвердження пільгового стажу, відсутністю в трудовій книжці даних про характер виконуваних робіт, про повний робочий день.

З наведеного вбачається, що рішенням відповідача від 17.06.2019 р. № 11/03-18 відмовлено у призначенні пільгової пенсії через відсутність у трудовій книжці позивача відомостей про зайнятість виконанням робіт, передбачених Списками № 1 чи № 2, а також відсутність інформації про зайнятість на таких роботах на протязі повного робочого дня.

При цьому в рішенні не зазначено даних про наявність загального страхового стажу, які з періодів роботи не зараховано, та яких саме документів не вистачає для призначення позивачу пенсії.

Рішенням спеціальної Комісії від 21.11.2019 р. № 12 відмовлено у зарахуванні періоду роботи ОСОБА_2 з 21.11.2001 р. по 18.12.2007 р.

Втім, рішення Комісії не містить відомостей щодо зарахування/не зарахування інших запитуваних позивачем періодів його роботи.

Не погоджуючись з означеними відмовами, оформленими рішеннями ГУ ПФУ в Херсонській області, позивач звернувся до суду з метою визнання їх протиправними та скасування, зобов`язання відповідача зарахувати відповідні періоди його роботи до пільгового стажу та призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з моменту звернення до територіального органу ПФУ із відповідною заявою.

При вирішенні спору по суті суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (ч. 1).

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (п. 1 ч. 2).

Водночас, суд зауважує на тому, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи (п. 2 ч. 2).

Згідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.1993 р. № 637 (далі Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Комплексний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ч. 2 статті 114 Закону № 1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках №№ 1, 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Дослідивши на предмет обґрунтованості відмову пенсійного органу в зарахуванні до пільгового стажу позивача період його роботи плавильником металу і сплавів з 21.11.2001 р. по 18.12.2007 р. на ДП «Херсонський чавуноливарний завод» ТОВ «Херсонські комбайни», суд дійшов наступних висновків.

Згідно записів трудової книжки позивача №№ 27, 28, наказами ДП «Херсонський чавуноливарний завод» ВАТ «Херсонські комбайни» від 15.12.1999 р. № 196, від 14.05.2004 р. №1094 затверджено перелік робочих місць і робіт, робітники яких мають право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, серед яких значиться і посада «плавильник металу і сплавів».

З висновків Державної експертизи умов праці Управління праці та соціального захисту населення від 04.07.2000 р. № 47, від 01.06.2004 р. № 51 слідує, що представлені матеріали атестацій підтверджують до 13.05.2009 р. право на пільгове забезпечення працівникам, зайнятим на відповідних робочих місцях (в переліку значиться зокрема і посада «плавильник металу і сплавів»).

При цьому посада, яку займав позивач у вказаний період, передбачена списком № 1 виробництв, цехів, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 р. № 162 (чинна до 16.01.2003 р.)., постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36 (діяла до 24.06.2016 р.).

З наведених вище норм вбачається, що основним документом, що підтверджує зайнятість працівника за відповідною професією та підтвердження трудового стажу є трудова книжка. Інші документи застосовуються для підтвердження спеціального стажу тільки в разі відсутності її чи відповідних записів у ній.

Як вже встановлено судом, записи в трудовій книжці позивача (№№ 24, 25, 27-29) про його роботу з шкідливими умовами праці відображають всю інформацію необхідну для висновку про його зайнятість на роботі за списком № 1 (плавильник металу і сплавів).

Надані позивачу архівні довідки на підтвердження, лише підтверджують цей факт, а не є уточнюючими, оскільки відображають таку саму інформацію, яка міститься в трудовій книжці ОСОБА_2 .

Суд вважає, що посилання відповідача за даних обставин на постанову Кабінету Міністрів України 12.08.1993 за № 637 (зі змінами), не є достатнім аргументом для відмови позивачу в зарахуванні до пільгового стажу його роботи період з 21.11.2001 р. по 18.12.2007 р., оскільки вказана постанова стосується випадків, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. Натомість, записами трудової книжки позивача повністю підтверджується його зайнятість на роботі за списком № 1 в період з 21.11.2001 р. по 18.12.2007 р.

Суд критично ставиться до посилання відповідача на не визначений у трудовій книжці позивача характер виконуваних робіт, як на підставу для не зарахування означеного періоду роботи позивача до його пільгового стажу, оскілки у книжці посаду позивача визначено як «плавильник металу і сплавів», зайняття якої з огляду на вищевказане є підставою набуття права на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1.

Посилання відповідача на відсутність у трудовій книжці відомостей про виконання відповідної роботи на протязі повного робочого дня, як на підставу для не зарахування періоду роботи до пільгового стажу, спростовується приписами постанови КМУ від 27.04.1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників" згідно яких, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка до таких порушень не мала будь-якого відношення, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Окрім того, суд враховує той факт, що позивач позбавлений можливості надати до пенсійного органу інші архівні документи крім тих, які вже були надані, про що свідчить зміст листів КУ «Трудовий архів» Херсонської міської ради від 05.06.2019 р. № 01-15/925, Архівного відділу Херсонської міської ради від 05.06.2019 р. № 09-04-05/484, згідно яких документи з особового складу ДП «Херсонський чавуноливарний завод» на зберігання до архівного відділу не надходили, місце збереження документів не відоме.

Відтак, оскільки записами в трудовій книжці на ім`я ОСОБА_2 підтверджено, що він працював плавильником металу і сплавів у період з 21.11.2001 р. по 18.12.2007 р., вказаний період безумовно підлягає зарахуванню до пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 20.12.2018 року у справі № 433/1240/17, а також в постанові Верховного Суду від 04.04.2019 року в справі № 344/17505/16-а (провадження № К/9901/15847/18).

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача інші періоди його роботи (з 13.08.1996 р. по 14.11.1998 р. учнем електрозварювальника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, з 15.11.1996 р. по 15.07.1998 р. електрозварювальником ІІ розряду на автоматичних і напівавтоматичних машинах, з 11.12.2000 р. по 20.11.2001 р. шихтувальником ливарного виробництва), суд зазначає наступне.

Пунктом 4.1, 4.2, 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1) передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно пункту 4.10 Порядку 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що спірне рішення відповідача від 17.06.2019 р. №11/03-18 не містить у своєму змісті інші підстави для відмови у призначенні пільгової пенсії, ніж ті які визнані судом необґрунтованими (неподання архівних документів, відсутність у трудовій книжці відомостей про характер виконуваних робіт, про зайнятість на таких роботах повний робочий день), при цьому в означеному рішенні відсутні дані про загальний страховий стаж ОСОБА_1 , а також у рішенні не вказано які періоди роботи позивача підлягають зарахуванню, а які не підлягають із зазначенням причини такого неврахування по кожному періоду.

Пунктами 3, 15 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженому постановою Правління ПФУ від 10.11.2006 р. № 18-1,

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Разом з тим, у спірному рішенні Комісії від 21.11.2019 р. № 12 відсутня інформація щодо зарахування або не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 13.08.1996 р. по 14.11.1998 р., з 15.11.1996 р. по 15.07.1998 р., з 11.12.2000 р. по 20.11.2001 р. Комісією взагалі не досліджувалась доцільність зарахування наведених періодів роботи позивача. Натомість відмовлено у зарахуванні із вказанням підстав тільки одного періоду роботи позивача (з 21.11.2001 по 18.12.2007 р.), проте судом вже надано правову оцінку цьому юридичному факту.

В той же час, суд вважає, що у межах спірних правовідносин пенсійним органом фактично не приймались до розгляду по суті заяви позивача про призначення пенсії в частині зарахування означених періодів до його пільгового стажу і, як наслідок, не перевірено належним чином наявність у останнього права на призначення та виплату пільгової пенсії. Тобто фактичного, повного та змістовного розгляду заяв позивача про призначення пенсії по суті не було.

Разом з тим, оскільки відповідачем не перевірено подані заяви про призначення пенсії на предмет законності вимоги щодо зарахування до пільгового стажу заявника відповідних періодів, у тому числі із дослідженням віку позивача, стажу (загального та спеціального), суд вважає передчасними вимоги про зобов`язання органу пенсійного фонду зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 13.08.1996 р. по 14.11.1998 р., з 15.11.1996 р. по 15.07.1998 р., з 11.12.2000 р. по 20.11.2001 р., а також про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, адміністративний суд не може підміняти інші органи державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до виключної компетенції таких органів, зокрема, щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати до стажу відповідні періоди та призначити пенсію позивачу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, суд вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у справі, вийти за межі заявлених позовних вимог та скасувати спірні рішення відповідача від 17.06.2019 р. № 11/03-18, рішення Комісії від 21.11.2019 р. № 21 та зобов`язати пенсійний орган в особі відповідної Комісії повторно розглянути подані ОСОБА_1 заяви про призначення пенсії по суті, а саме вирішити питання щодо наявності/відсутності у позивача права на призначення йому пільгової пенсії згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із обов`язковим встановленням загального страхового стажу, пільгового (спеціального) стажу, вирішивши при цьому, які саме періоди трудової діяльності позивача підлягають або не підлягають зарахуванню до його стажу роботи (окрім періоду з 21.11.2001 р. по 18.12.2007 р. необхідність зарахування якого вже встановлена судом), що надає право на призначення пенсії згідно ч. 2 ст. 114 цього Закону, з прийняттям за результатами такого розгляду відповідного рішення.

При цьому, слід зауважити, що надання суб`єктом владних повноважень відмови з аналогічних підстав, що перевірялися у межах розгляду даної судової справи, не буде вважатися належним виконанням судового рішення та нестиме негативні наслідки, передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приймає рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Так, позивачем при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 3_12 від 02.12.2019 року. З огляду на те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку щодо стягнення судового збору з відповідача в розмірі 384,20 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в Херсонській області від 17.06.2019 року № 11/03-18.

Визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України від 21.11.2019 року № 12.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до стажу період роботи ОСОБА_1 з 21.11.2001 року по 18.12.2007 року на посаді плавильника металу і сплавів у Дочірньому підприємстві «Херсонський чавуноливарний завод» Відкритого акціонерного товариства «Херсонські комбайни».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в особі Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути подані ОСОБА_1 заяви від 07.06.2019 року, від 27.09.2019 року про призначення пенсії за віком згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV по суті, з обов`язковим вирішенням питання щодо наявності/відсутності у позивача права на призначення йому пенсії за віком згідно частин 1, 2 статті 114 цього Закону, встановленням загального страхового стажу, пільгового (спеціального) стажу ОСОБА_1 , з вирішенням при цьому питання, які саме періоди трудової діяльності підлягають або не підлягають зарахуванню до його стажу роботи (за виключенням періоду з 21.11.2001 року по 18.12.2007 року, необхідність зарахування якого вже встановлена судом), необхідного для призначення пенсії згідно частин 1, 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», з прийняттям за результатами такого розгляду відповідного рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., шляхом безспірного списання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 112010200