Справа № 460/4001/19
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2020 року м. Рівне №460/4001/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жуковської Л.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доКвартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне
про стягнення коштів за податковим боргом, -
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до суду з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 10203964,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на 03.12.2019 за відповідачем рахується податковий борг в сумі 10203964,25 грн., з них земельний податок з юридичних осіб смт.Гоща в сумі - 44368,33грн., м.Костопіль - 80635,51грн., ОТГ Мала Любаша - 10078960,41 грн. Звертає увагу на те, що платнику було виставлено податкову вимогу форми "Ю" №2797-53 від 24.09.2019. Добровільно вказану суму заборгованості відповідач не сплатив. Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Підготовче засідання у справі призначено на 21.01.2020 на 09:30 год.

У встановлені судом строки відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Жодних поважних причин ненадання відзиву у встановлений судом строк відповідачем суду не повідомлено. За таких обставин, враховуючи вимоги ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 21.01.2020 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 30.01.2020 на 09:30 год.

30.01.2020 відповідачем подано пояснення по суті заявлених позовних вимог, в яких відповідач вказує про те, що він фінансується за рахунок коштів державного бюджету України, являється неприбутковою установою та внесений до реєстру неприбуткових установ та організацій (а.с.55-61).

Ухвалою суду від 30.01.2020 вирішено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що за даними обліку позивача за Квартирно-експлуатаційним відділом м. Рівне рахується податковий борг в сумі 10203964,25 грн., з них: земельний податок з юридичних осіб смт.Гоща в сумі - 44368,33грн., м.Костопіль - 80635,51грн., ОТГ Мала Любаша - 10078960,41 грн.

Вказаний податковий борг виник на підставі податкових повідомлень - рішень від 19.04.2019 № (а.с.12); № (а.с.16); № (а.с.17).

Судом також встановлено, що з метою погашення податкового боргу Головним управління ДФС у Рівненській області для Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ю" №2737-53 від 24.09.2019 (а.с.11).

Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги у встановленому законом порядку, відповідачем до суду не надано.

Вказані обставини підтверджуються також дослідженими судом доказами: розрахунок виникнення податкової заборгованості по нарахованих (донарахованих) сумах згідно карток особових рахунків від 03.12.2019 №2083/9/17-00-53-07-09 (а.с.7-8); актами "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з плати за землю Квартирним - експлуатаційним відділом м. Рівне за 2019 рік" від 21.03.2019 №57/17-00-50-12/08005801; від 22.03.2019 №8/170-00-50-12/08005801 (а.с.13-14; 18-19); витягами з інтегрованої картки платника (а.с.15; 20-21); податковою декларацією з плати за землю за 2019 рік (а.с.22-23).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст. 36 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ю" №2737-53 від 24.09.2019, яка отримана відповідачем 30.09.2019, про що поставлено відповідний підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.11).

У встановленому порядку податкова вимога не оскаржувалася.

Оскільки, відповідачем не оскаржено податкове повідомлення-рішення від 19.04.2019 №, податкове повідомлення-рішення від 19.04.2019 №, податкове повідомлення-рішення від 19.04.2019 № та податкову вимогу форми "Ю" №2737-53 від 24.09.2019, то загальна сума податкового боргу є узгодженою і підлягає сплаті.

Пунктами 41.1, 41.2 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з пп.20.1.34 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.1. ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість по земельному податку з юридичних осіб на загальну суму 10203964,25 грн.

Щодо обґрунтувань відповідача, викладених в поясненнях по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 14 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991 р. № 1934-XII земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Між тим, основним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України, який є спеціальним законом у вказаних правовідносинах .

Норми Податкового кодексу України не звільняють відповідача як державну установу, створену Міністерством оборони України для забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, у межах відповідальності установи з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, розвитку системи технічної експлуатації казармено-житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності від сплати податку за землю.

Відповідно до п.269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з ст.284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Однак відповідачем не надано суду рішення органу місцевого самоврядування щодо надання Квартирно-експлуатаційному відділу м. Рівне пільг зі сплати земельного податку, зокрема, повного звільнення від сплати земельного податку.

Також, суд не погоджується з твердженням Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне про те, що Міністерство оборони України несе відповідальність за податковими зобов`язаннями відповідача, оскільки Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне є окремою юридичною особою, користувачем земельної ділянки, який і подавав податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) та є платником цього податку.

Крім того, в поясненнях відповідач посилається на ч. 8 ст.4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII, якою передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

Проте, дані твердження відповідача суд вважає безпідставними, оскільки вказана норма Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не регулює спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем.

Відтак, зазначені доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, відповідач відповідно до вимог Податкового кодексу України не є звільненим від обов`язку сплати податку, не має відповідних пільг щодо його сплати, самостійно подавав контролюючому органу декларації з земельного податку, є самостійною платоспроможною юридичною особою, що не ліквідована (не оголошена банкрутом), а тому зобов`язаний виконувати взяті на себе податкові зобов`язання.

Висновки аналогічного характеру викладено в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 822/2081/16.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач, як суб`єкт владних повноважень, повністю обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а відповідач не довів ті обставини на яких ґрунтуються його заперечення.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Рівненській області ( вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ) до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне ( вул. Чернишова, 8, м. Рівне, 33000, ) про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 10203964,25 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, яке має податковий борг по земельному податку, з рахунків платника на загальну суму боргу 10203964,25 грн., по наступним реквізитам:

18010566 (земельний податок з юридичних осіб) смт.Гоща - 44368,33грн. на рахунок UA1017066, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , одержувач УК у Гощанському районі/смт.Гоща/18010500;

18010531 (земельний податок з юридичних осіб) м.Костопіль - 80635,51 грн. на рахунок UA1017222, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , одержувач УК у Костоп.р-ні/ м.Костопіль/18010500;

18010521 (земельний податок з юридичних осіб) отг.Мала Любаша - 10078960,41 грн. на рахунок UA1017451, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , одержувач, УК у Костоп./отг с.Мал.Любаша/ 18010500.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 07 лютого 2020 року.

Суддя Жуковська Л.А.