Справа № 440/4899/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4899/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ніценко А.О.,

представника позивача - Савчука О.В.,

представника відповідача - Шевченко Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В:

11.12.2019 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 02.10.2019 №Ф-114005-50.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вимога про сплату боргу від 02.10.2019 №Ф-114005-50 є протиправною, оскільки вона є пенсіонером та отримує пенсію по втраті годувальника. За приписами частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" звільняються від сплати за себе єдиного внеску особи, якщо вони отримують пенсію або соціальну допомогу.

Ухвалою суду від 16.12.2019 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 09.01.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження на 04.02.2020.

22.01.2020 відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що в інтегрованій картці платника - позивача, обліковується нарахування єдиного внеску у розмірі мінімального страхового внеску за кожен місяць на загальну суму 8467,06 грн., у зв`язку з чим відповідачем сформовано оскаржувану вимогу.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.04.1997 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) призначено пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку з втратою годувальника - ОСОБА_2 (а.с.50-51).

19.11.2014 ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстрована у встановленому законом порядку як фізична особа - підприємець, номер запису №0035497 та перебувала на обліку в податкових органах з 20.11.2014 (а.с.23).

21.05.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №2035497 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (а.с.67).

02.10.2019 ГУ ДПС у Полтавській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-114005-50, якою повідомлено позивача про заборгованість зі сплати єдиного внеску (недоїмку) в розмірі 8467,06 грн (а.с.4).

За результатом адміністративного оскарження вимоги залишені без змін, а скарги без задоволення (а.с.8-9).

Вважаючи вищевказану вимогу протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (надалі - Закон №2464-VI).

Відповідно до підпункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (підпункт 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску відносить фізичних осіб - підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

За приписами частини 4 статті 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абзацом 24 статті 1 Закону № 1058-IV пенсіонером визнається особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Тобто, члени сім`ї, які мають право на отримання пенсії особи та, відповідно, отримання статусу пенсіонера, у порядку призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника в солідарній системі згідно з розділом V вказаного Закону, якщо вони є непрацездатними у розумінні частини другої статті 36 Закону № 1058-IV та перебували на утриманні померлого годувальника відповідно до частини третьої статті 36 цього Закону.

Серед непрацездатних членів сім`ї пункт 1 частини другої статті 36 Закону № 1058-IV визначає чоловіка (дружину), батька, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Приписами частини 1 статті 26 Закону, статті 36 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки, які народилися по 30 вересня 1956 року включно, після досягнення ними 55 років.

Частина перша статті 10 Закону № 1058-IV надає можливість особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), обрати для призначення один із цих видів пенсії.

Таким чином, різний вид пенсії, обраний згідно із законодавством особами, які досягли пенсійного віку (встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV), не може вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо застосування звільнення від сплати єдиного внеску для непрацездатних осіб одного й того ж виду.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що якщо фізична особа - підприємець мала право на пенсію за віком, але вибрала пенсію у зв`язку з втратою годувальника, то така фізична особа - підприємець має право на звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки вибір виду пенсії не позбавляє набутого права, що пов`язане з певним віком.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 814/779/17).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, має право на пенсію за віком, але обрала інший вид пенсії - у зв`язку з втратою годувальника, тому позивач звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд зазначає, що доказів добровільної участі позивача у спірний період у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідач не надав.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про те, що нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснено відповідачем без урахування норм чинного законодавства, вимога про сплату боргу (недоїмка) від 02.10.2019 №Ф-114005-50 є протиправною та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та сплату останньою при зверненні до суду судового збору у розмірі 768,40 грн згідно квитанції від 11.12.2019 №21190, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС України у Полтавській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 02 жовтня 2019 року №Ф-114005-50.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко