Справа № 401/3121/19(2-а/401/3/20)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 401/3121/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Браги Богдана Олеговича

на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 січня 2020 року (суддя Мельничик Ю.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Браги Богдана Олеговича

про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Браги Богдана Олеговича серії ЕАК № 1662004 від 24 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 січня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Брагою Богданом Олеговичем 24 жовтня 2019 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1662004, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеного пункту.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ПДР України не порушував, доказів зворотного відповідачем не надано, адже автомобіль рухався з увімкненими зовнішніми додатковими фарами.

Суд першої інстанції погодився з вказаними доводами позивача, зазначивши, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини позивача, адже в оскаржуваній постанові не зазначено доказів, якими доводиться факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, встановлено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а вразі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2019 близько 12:23 год. на 32 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія Інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Брагою Б.О. виявлено транспортний засіб TATA LPT 613, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався без ввімкненого ближнього світла, що слугувало підставою для зупинки транспортного засобу та притягнення водія ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зазначив, що відеозапис не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 8 «До постанови додається», як і не досліджено під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, адже жодних посилань на нього в постанові немає. Тому суд прийшов до висновку про недоведеність відповідачем вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, отже відсутні і підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Проте суд апеляційної інстанції вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що також підтверджується відео доказом, який міститься в матеріалах справи, що після зупинки автомобіля, інспектор патрульної поліції Брага Б.О. представився водієві, роз`яснив причину зупинки, оголосив порушення ПДР, які допущені водієм, повідомив про здійснення відео фіксації порушення, роз`яснив водієві його права, постанова, яка виноситься, порядок її оскарження та сплати штрафу. При цьому відеозаписом доводиться, що сам ОСОБА_1 підтвердив, що зовнішніми додатковими фарами не передбачені конструкцією транспортного засобу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пункт 9.8 ПДР містить імперативну норму, згідно з якою в певний період часу автомобіль має рухатися з ввімкненим ближнім світлом фар або ввімкненими денними ходовими вогнями, якщо вони встановлені конструкцією транспортного засобу.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що інспектор на місці зупинки з`ясував у позивача чи передбачено конструкцією транспортного засобу, який перебуває під його керуванням, обладнання зовнішніми додатковими фарами, та отримав від ОСОБА_1 негативну відповідь.

Зворотного також не надано позивачем до суду.

Доводи позивача та висновок суду першої інстанції, що відповідачем не відображено у постанові засіб відео фіксації, що позбавляє можливість встановити належність відео доказу, суд апеляційної інстанції також вважає необґрунтованими, адже це не впливає на правомірність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, адже за приписами ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Крім того, встановлена форма постанови не містить відповідного розділу для відображення засобу відео- фіксації.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана постанова інспектора патрульної поліції є обґрунтованою та правомірною, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Браги Богдана Олеговича задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 січня 2020 року в адміністративній справі № 401/3121/19 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 11 лютого 2020 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова