Справа № 260/1308/19
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 260/1308/19 пров. № А/857/37/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

представника позивача Рудковського С.В.,

представника відповідача Данканич Н.М.,

представника відпповідача Проценко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Адміністрації Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Закарпатській області, Адміністрації Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Микуляк П.П.,

час ухвалення рішення 11.11.2019 року, 16:02 год.,

місце ухвалення рішення м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 21.11.2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Адміністрації Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Закарпатській області, Адміністрації Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що 07.06.2019 року він звернувся до начальника управління Держспецзв`язку із заявою про призначення та виплату йому одноразової допомоги, мотивуючи це тим, що він є інвалідом першої групи, однак, листом від 12.06.2019 року відповідач відмовив йому в цьому з посиланням на те, що причина його захворювання (інвалідності) не пов`язана з виконанням службових обов`язків. Дана відмова відповідача є неправомірною та суперечить висновкам МСЕК і військово-лікарської комісії УМВС України у Закарпатській області.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Представники відповідачів в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечили, просить рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу №12-ОС від 19 квітня 2013 року позивач був звільнений зі служби за пп.3 п.92 (за станом здоров`я) у запас Збройних Сил України із Держспецзв`язку, з виключенням із списків особового складу.

05 квітня 2013 року військово-лікарська комісія УМВС України в Закарпатській області за розпорядженням Держспецзв`язку здійснила медичний огляд позивача, на підставі чого встановлено діагноз і постанова військово-лікарської комісії про зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: гіпертонічна хвороби ІІ (другої) стадії, ІХС, стабільна стенокардія напруги ФК І-ІІ (один-два), кардіосклероз атеросклеротичний, ХСН 0 (нуль), хронічний некалькульозний холецистит, фаза ремісії, СКД без нападів ниркових кольок в анамнезі, ХНН - 0 (нуль), остеохондроз нижньогрудного та поперекового відділів хребта без порушення функції хребта, викривлення носової перегородки вправо, без порушення функції носового дихання. ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Позивач є інвалідом І (першої) групи з 20.12.2017 року і у довідці МСЕК серії АВ № 0741934 від 20.12.2017 року зазначена причина інвалідності захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

07.06. 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України № 605 від 04 червня 2008 р.

12.06.2019 року відповідач листом №33/01/01-637 відмовив позивачу в задоволенні його заяви з посиланням на те, що причина його захворювання (інвалідності) не пов`язана із виконанням службових обов`язків та зазначили, що на дане питання уже була надана відповідь від 17 травня 2018 року №33/01/02-500, а також, зазначили, що дане питання уже вирішувалось у судовому порядку, у справі №857/418/19 за позовом позивача, де було встановлено правомірність рішення про відмову у наданні одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч.16 ст.21 Закону України Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного особі рядового чи начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, пов`язаних з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у період проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2008 № 605 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - Порядок).

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку грошова допомога виплачується особам рядового та начальницького складу та особам, звільненим із служби в Держспецзв`язку:

у разі настання інвалідності в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби - у розмірі, зокрема:48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи;

у разі настання інвалідності у зв`язку з виконанням службових обов`язків чи після звільнення із служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби і пов`язані з виконанням службових обов`язків, - у розмірі, зокрема:60-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що особа має право на отримання грошової допомоги у разі настання інвалідності, пов`язаної з проходженням служби, лише коли така інвалідність настала в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

Також особа має право на отримання такої допомоги, якщо інвалідність пов`язана з виконанням службових обов`язків чи внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби і пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є інвалідом І групи з 20.12.2017 року, а звільнений зі служби був 19.04.2013 року, тобто його інвалідність настала не в період проходження служби та пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, а тому він не має права на отримання грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби.

Крім цього, у справі відсутні будь-які документи, що свідчать про те що інвалідність позивача настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням службових обов`язків, так як у п.9 довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія АВ №0741934 від 20.12.2017 року причиною інвалідності є: захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, а не виконанням службових обов`язків (а.с. 17).

Згідно з п.3 Порядку час виконання службових обов`язків особами рядового і начальницького складу Держспецзв`язку визначається Положенням про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1828 (далі - Положення № 1828).

Відповідно до п.11 Положення № 1828, особи начальницького складу вважаються такими, що виконують свої службові обов`язки під час:

- перебування їх на місцях служби або занять у будівлях і на прилеглих територіях Адміністрації Держспецзв`язку чи регіональних органів, територіальних підрозділів, закладів та установ (далі - підпорядковані органи) або на інших місцях служби або занять, визначених приписами чи розпорядженнями Голови Держспецзв`язку або начальників відповідних підпорядкованих органів, включаючи установлені розпорядком (розкладом занять) перерви;

- прямування до місця служби або із служби, перебування у службових поїздках, повернення до місця служби;

- виконання завдань за наказом прямого начальника;

- виконання громадського обов`язку, пов`язаного з врятуванням людського життя, охорони правопорядку, охорони державної власності, підтримання службової дисципліни.

Аналогічно розмежовуються поняття початку і закінчення проходження військової служби, а також час та місце виконання обов`язків військової служби і ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Як вбачається із копій документів (довідки МСЕК серія АВ № 0741934 від 20.12.2017 року та свідоцтва про хворобу №99 від 05.04.2013 року), у них відсутня будь-яка інформація, яка б свідчила про те, що інвалідність позивача пов`язана з одним із вищезазначених випадків, тобто з виконанням службових обов`язків у Держспецзв`язку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №857/418/09 від 06 березня 2019 року апеляційну скаргу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України задоволено. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року в адміністративній справі № 260/1099/18 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Відтак, згідно ч.4.ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підстави даного позову є відмінними від тих, які були зазначені у справі № 260/1099/18, оскільки саме листом Управління Адміністрації Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Закарпатській області від 12.06.2019 року №33/01/01-637, було відмовлено відмовив позивачу в задоволенні його заяви що й зумовило необхідність його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відтак, дана обставина, якою позивач обґрунтовує свої вимоги виникла вже після винесення Восьмим апеляційним адміністратитивним судом постанови від 06.03.2019 року та не могла охоплюватися нею.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 260/1308/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 07 лютого 2020 року.