Справа № 640/13685/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 лютого 2020 року місто Київ №640/13685/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про розподіл судових витрат в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Бровари»
до про Головного управління Державної податкової служби у Київській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал Бровари» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 23.04.2019 № та №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2019 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Бровари» у повному обсязі.

Разом з тим, 03.02.2020 через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в суді, відповідно до якої представник позивача просить суд здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 555,00 грн., про що ухвалити додаткове судове рішення.

Як зазначено представником позивача у вказаній заяві, відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України до закінчення судових дебатів в судових засіданнях, позивачем було оголошено заяву про подання позивачем доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Повний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які позивач сплатив у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, був сформований та фактично сплачений позивачем після останнього судового засідання у справі, яке відбулося 27.01.2020.

Відповідно до приписів статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення по розподілу судових витрат, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, приписами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено відшкодування судових витрат при задоволенні або частковому задоволенні позову.

Суд звертає увагу на те, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено відшкодування судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, у разі відмови у задоволенні позову.

Як вбачається зі змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «Термінал Бровари» відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що заява представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в суді, відповідно до якої представник позивача просить суд здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 555,00 грн., не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Бровари» про ухвалення додаткового судового рішення із розподілу судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.