Справа № 160/9573/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року Справа № 160/9573/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
01 жовтня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенікс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною завою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить:
Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/9573/19 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено до розгляду на 04.11.2019 на 11:00 год.
У судовому засіданні 04.11.2019 оголошена перерва до 18.11.2019 до 12:00 год.
18 листопада 2019 року у судовому засіданні оголошена перерва до 02.12.2019 року до 15:00 год.
У судовому засіданні 02.12.2019 оголошена перерва до 03.12.2019 до 16:00 год.
Сторони у судове засідання 03 грудня 2019 року не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За наслідками проведення такої перевірки складено акт №451/04-36-14-21/32150060 від 10.01.2019, у висновках якого встановлено порушення позивачем п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1, п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено орендну плату за земельну ділянку за період з 01.01.2016 по 31.10.2018 на суму 182 030,75 грн., в тому числі:
- за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на суму 53 345,51 грн.;
- за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на суму 70 191,94 грн.;
- за період з 01.01.2018 по 31.10.2018 на суму 58 493,30 грн.
Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України).
У розумінні підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).
Згідно зі статтею статтею 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
У спірному випадку відповідачем збільшено підприємству, як користувачу земельної ділянки, суму грошового зобов`язання за платежем: орендна плата з юридичних осіб.
Підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України України передбачено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Статтею 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є нормативно-грошова оцінка землі з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Згідно з підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (в редакції, яка була чинною станом на 01 січня 2016 року), розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (в редакції, яка була чинною станом на 01 січня 2017 року) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.
Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (в редакції, яка була чинною станом на 01 січня 2018 року) визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу, не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.
Положеннями пункту 286.1 статті 286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Згідно з пунктом 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Пунктом 289.2 статті 289 ПК України (в редакції, чинній до 01.01.2017 року) визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = 1: 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель
Вказана сума обрахована позивачем виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель та розміру орендної плати - 3 відсотки нормативної грошової оцінки.
Як пояснив представник позивача у судових засіданнях, позивач не може надати до суду Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01 січня 2016 року, оскільки такий документ підприємством втрачений. Між тим, за отриманням такого Витягу для заповнення щорічної декларації за 2016 рік підприємство зверталось до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 року № 1378-IV (далі Закон № 1378-IV), нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно зі статтею 18 Закону № 1378-IV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Суд також зауважує, що витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки відомості про які на момент видачі такого витягу внесені до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі «реального часу» і програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на певну дату (яка вже минула).
Як визначено у листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2018 N 6-28-0.22-244/2-18 (а.с.53), значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2017 рік становить 1,0.
При цьому, судом встановлено, що згідно з підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 розділу 4 рішення Дніпровської міської ради від 15 лютого 2017 року № 12/18 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» вирішено внести зміни до рішення міської ради від 27.12.2010 № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» (зі змінами), виклавши пункти 3, 4 рішення та пункт 3 .1 додатка 3 до рішення у новій редакції: річна сума орендної плати у відсотках до нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які надано в користування, становить: для земельних ділянок сільськогосподарського призначення, житлової та громадської забудови, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення, лісогосподарського призначення; водного фонду, промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, за винятком земельних ділянок, зазначених у пункті 4.1.2 цього додатка - 3,0.
У пункті 8 договору оренди землі від 23.04.2014, укладеному між орендодавцем - Дніпровською міською радою та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс» (а.с.36-39), сторони дійшли згоди, що договір укладено на три роки.
Таким чином, договір оренди від 23.04.2014 припинився 23 квітня 2017 року у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.
Стосовно висновку відповідача про заниження орендної плати за земельну ділянку за період з 01.01.2018 по 31.10.2018 на суму 58 493,30 грн., суд зазначає, що ані в акті перевірки, ані у відзиві на позов відповідачем не пояснено, яким чином контролюючим органом було обраховано суму річної орендної плати за змелю. Крім того, відповідачем не надано до суду витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2018.
Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 24 жовтня 2018 року №363/36 «Про поновлення договору оренди землі від 23.10.2014 (державна реєстрація від 23.04.2014 № 5444750) по вул. Журналістів 18 (Індустріальний район) ТОВ «Фенікс», , по фактичному розміщенню будівлі комплексу з технічного обслуговування автомототехніки» (а.с.44-45) вирішено поновити вказаний договір на три роки, починаючи з 24.04.2017, установити річну орендну плату за користування земельною ділянкою 0,2635 га (кадастровий номер :04:021:0030), по вул. Журналістів, 18 у розмірі 2,3 відсотка нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки.

22 січня 2019 року між орендодавцем - Дніпровською міською радою та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс» укладено додаткову угоду до договору оренди землі (кадастровий номер :04:021:0030) від 23 квітня 2014 року (а.с.46-48), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Пустовим С. В., зареєстрованого в реєстрі за №295 (державна реєстрація від 23.04.2014, номер запису про інше речове право 5444750), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., зареєстрований в реєстрі за № 9.

У пункті 1 вказаної додаткової угоди сторони домовились поновити договір оренди землі від 23 квітня 2014 року на три роки, починаючи з двадцять четвертого квітня дві тисячі сімнадцятого року.

Згідно з Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16 січня 2019 року № 001163 (а.с.49), виданого Відділом у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області від 16 січня 2019 року № 001163, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :04:021:0030 складає 11 698 637,80 грн.

Водночас, рішенням Дніпровської міської ради від 06 грудня 2017 року №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» (а.с.62), яке набрало чинності з 01.01.2018 року, вирішено установити на території міста ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю (додаток 1).

Так, у додатку 1 до рішення Дніпровської міської ради від 06 грудня 2017 року №13/27 річний розмір орендної плати для юридичних осіб за користування земельними ділянками певного цільового призначення для виду цільового призначення земель згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 № 1011/18306, для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, код 12.11, встановлено розмір орендної плати в розмірі 3%.

Згідно з рішенням Дніпровської міської ради від 21 лютого 2018 року № 8/30 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 № 13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», яке набрало чинності 01.03.2018 року, внесено зміни до рішення міської ради від 06.12.2017 № 13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», визначивши розмір орендної плати у розмірі 2,3 %.

Таким чином, позивачем в податковій декларації з плати за землю за 2018 рік (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 26.07.2018 №40539995 (а.с.58-59) правомірно задекларовано річну суму з орендної плати, виходячи із нормативної грошової оцінки 9 358 925,31 грн., у сумі 280 767,76 грн. (9 358 925,31 грн. х 3%), що відповідає приписам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (в редакції, чинній станом на 01 січня 2018 року) та додатку 1 до рішення Дніпровської міської ради від 06 грудня 2017 року № 13/27, згідно якого річна сума орендної плати у відсотках до нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які надано в користування, становить 3%.

З огляду на викладене, суд погоджується з позицією позивача щодо безпідставності висновків податкового органу з приводу заниження позивачем податкового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб, та відповідно протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В ході розгляду справи відповідачем не було доведено правомірність винесення оскаржуваного рішення, у зв`язку із чим, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 21.02.2019 підлягає скасуванню як протиправне.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що при поданні позову Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс» було сплачено судовий збір у розмірі 3415,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням №790 від 18 липня 2019 року.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таки чином, сплачений позивачем судовий збір належить стягнути на його користь за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс» (вул. Журналістів, буд. 18, м. Дніпро, 49051; ідентифікаційний код 32150060) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Симферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005; ідентифікаційний код 39394856) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 21.02.2019 форми «Р».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс» судові витрати у розмірі 3415,62 грн. (три тисячі чотириста п`ятнадцять гривень шістдесят дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева