Справа № 2518/2-а-4309/11
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2518/2-а-4309/11
Провадження №6-а/743/19/20
УХВАЛА

07 лютого 2020 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіСТАШКІВА В.Б.,
за участю секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки, в залі суду, без фіксування технічними засобами, заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області № 2518/2-а-4309/11 від 07 червня 2011 року,

боржник Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,-

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції заінтересованих осіб, учасників справи, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії по справі.

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну стягувача по виконанню постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2011 року (справа № 2518/2-а-4309/11).

КУКСАЧ ОСОБА_3 та представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засідання не з`явилися, заявниця просила справу розглядати у її відсутність. Оскільки неявка учасників не перешкоджає судовому розгляду, суд розглянув справу у відсутність заявниці та представника боржника.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.06.2011 року (справа № 2518/2-а-4309/11), зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_4 за період з 1 вересня 2010 р. по 7 червня 2011 р.:

-доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, який визначається виходячи із ст.. 53 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, ст. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікй ст. 2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області,

- додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, який визначається виходячи із ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та встановлюється у розмірах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначених ст.. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, ст. 21 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, й ст. 1 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, з обов`язковим урахуванням фактично виплачених коштів..

Ухвалою КААС від 17.04.2013 року, постанова Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.06.2011 року залишена без змін.

По справі установлено, що:

- ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_1 );

- спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , яка сталась 20.03.2018 за заповітом, в т.ч. і на недоотримані грошові кошти в сумі 8590 грн. 99 коп., що належали спадкодавцю на підставі постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.06.2011 року №3518/2-а-4309/11 є ОСОБА_7 , що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2019.

Джерела права застосовані судом.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України визначають, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Положення вищезазначеної норми закону кореспондують з ч. 1 ст. 379 КАС України, згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частина 4 статті 379 КАС України передбачає, що положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічні за змістом положення закріплені й у ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, випливає однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Висновки суду.

Виходячи з постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2018 р. можна прийти до висновку, що ст. 379 КАС України слід тлумачити у дусі Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та забезпечення ефективності захисту порушених прав, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню, а відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства, при тому, що Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 встановлюють особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу та не передбачають спеціальні норми по заміні стягувача по виконанню рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

Враховуючи наведене, заяву слід задовольнити та замінити стягувача ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на її правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по виконанню постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.06.2011 року (справа № 2518/2-а-4309/11).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 248, 379 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її правонаступника ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по виконанню постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 червня листопада 2011 року (справа № 2518/2-а-4309/11).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ріпкинський районний суд, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Б. Сташків