Справа № 634/756/18
Суддя: Зимовський О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 634/756/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2020 року

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Зимовського О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Ковбаса С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сахновщина адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Антоненко Руслана Віталійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

03.12.2019 року до Сахновщинського районного суду Харківської області, згідно розпорядження в.о. голови Кегичівського районного суду Харківської області від 27.08.2019 року, у відповідності до ст.29 КАС України надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив суд визнати дії інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Антоненко Р.В. протиправними та скасувати постанову серії ЕАП №520872 від 06.08.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.08.2018 року відповідач виніс постанову серії ЕАВ № 520872 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови 06.08.2018 року ОСОБА_1 в м. Новомосковськ М18, 190 км., рухався на автомобілі КАМАЗ 53212, д.н.з., НОМЕР_1 , у якого на вітровому склі є скол в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.п. 31.4 ПДР України

Позивач вважає дану постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектор не виконав вимоги ст.280 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

В судове засідання позивач не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надав відзив згідно якого просив провести розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що 06.08.2018 року ним винесено постанову серії ЕАВ № 520872 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП до позивача з підстав того, що 06.08.2018 року ОСОБА_1 в м. Новомосковськ М18, 190 км., рухався за кермом автомобіля КАМАЗ 53212, д.н.з., НОМЕР_1 у якого на вітровому склі є скол в зоні роботи склоочисників. Також зазначив, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а посилання позивача на порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є спробою уникнути відповідальності. Факт вчинення позивачем вказаного правопорушення підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем ПДР України. Щодо визнання дій протиправними зазначив, що вказана вимога не може бути задоволена, оскільки це не передбачено діючим законодавством.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, згідно ч. 1 ст. 165 КАС України надав письмові пояснення, в яких просив провести розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що права позивача при складанні та ухваленні постанови не були порушені, а посилання позивача в позові на порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. Щодо визнання дій протиправними зазначив, що вказана вимога не може бути задоволена, оскільки це не передбачено діючим законодавством.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.08.2018 року інспектором роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Антоненко Р.В., винесено постанову серії ЕАВ № 520872 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, за те, що останній 06.08.2018 року в м. Новомосковськ М18, 190 км., керував автомобілем КАМАЗ 53212, д.н.з., НОМЕР_1 у якого на вітровому склі є скол в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.п. 31.4 ПДР України.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами п. 31.1. ПДР України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

За змістом 6.8.5 ДСТУ 3649 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.121 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що і надані позивачем фото світлини, не підтверджують його тверджень, щодо відсутності на транспортному засобі тріщини лобового скла в зоні роботи склоочисників, оскільки із наданих фото світлин неможливо беззаперечно встановити, що на них зображений саме транспортний засіб, яким керував позивач, у зв`язку із тим, що з них неможливо достовірно ідентифікувати автомобіль, зокрема цифрові та буквені символи, що вказані на номерному знаку, а тому вказані фото світлини не беруться судом до уваги.

Крім того, з тексту оскаржуваної постанови серії ЕАВ № 520872 від 06.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП вбачається, що при ухваленні оскаржуваного рішення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не було роз`яснено прав, передбачених ст.268 КУпАП, а також не було запропоновано особі яка притягувалася до адміністративної відповідальності надати письмові пояснення, щодо обставин справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також згідно з ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином суд позбавлений права за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності прийняти рішення щодо визнання дій інспектора роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Антоненко Р.В. протиправними, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Беручи до уваги те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що 06.08.2018 року ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, відповідачем до суду не надано, суд приходить до висновку про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності винесеної постанови, та наявність підстав для її скасування.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.241, 243-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 520872 винесену 06.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП- закрити.

В інший частині позовних вимог відмовити

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2020 року.

Суддя:

Копія вірна. Суддя: