Справа № 0440/6552/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 лютого 2020 року Справа №0440/6552/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ількова В.В.,

при секретарі: Мартіросян Г.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про застосування судового контролю за виконанням судового рішення у справі №0440/6552/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області; відповідача 2: Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

30.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області; відповідача 2: Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя , в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо припинення пенсійних виплат громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 01 квітня 2017 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсійних виплат громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за минулий час, а саме за період з 01 квітня 2017 року по 01 липня 2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), належної їй пенсії з моменту припинення її виплати, тобто з 01 квітня 2017 року по 01 липня 2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 2010 року користується правом на отримання пенсії за віком. Відповідно до довідки № від 24 квітня 2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району позивач перемістилася 24 квітня 2015 року з тимчасово окупованої території в м.Запоріжжя та була взята на облік Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, де отримувала пенсійні виплати, однак, з 01 квітня 2017 року пенсійні виплати були припинені без повідомлення причин. З 26 березня 2018 року, у зв`язку з переїздом до смт.Слобожанське, Дніпропетровської області, позивач була взята на облік внутрішньо переміщених осіб Управлінням соціального захисту населення Дніпровською районною державною адміністрацією та звернулася із заявою про запит пенсійної справи та взяття на облік за новим місцем проживання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, але відповідач 1 взяв на облік позивача лише з 01.06.2018 року, а поточні пенсійні виплати відновив 01.07.2018 року. Виплату пенсії за період з 01.04.2017 року по 01.07.2018 року, не здійснено. Позивач вважає, що ненарахування пенсії за період з 01.04.2017 року по 01.07.2018 року порушують її права на належне соціальне забезпечення, в зв`язку з чим, звернулася до суду із цим адміністративним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області; відповідача 2: Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо припинення пенсійних виплат з 01.04.2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсійних виплат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за період з 01.04.2017 року по 01.07.2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з моменту припинення її виплати, тобто з 01.04.2017 року по 01.07. 2018 року.

Рішення суду від 10.10.2018 року в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Таким чином, рішення суду є таким, що набрало законної сили.

28.01.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача, надійшла заява, в якій він просить:

- застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення по адміністративній справі № 0440/6552/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя «Про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії» шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у місячний строк звіт про його повне виконання.

Заява обґрунтована тим, що судове рішення Пенсійним фондом не виконане. 10 жовтня 2018 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист по справі № 0440/6552/18 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з моменту припинення її виплати, тобто з 01.04.2017 року по 01.07.2018 року. 08 січня 2019 року на підставі заяви позивача про виконання судового рішення та виконавчого листа, отриманого в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження ВП № 57997257. Згідно листа від 09 серпня 2019 року за вих. № 11391 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на адресу ОСОБА_1 була направлена копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 09 серпня 2019 року. Фактично, копія постанови була отримана в приміщенні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 21 січня 2020 року. Так, відповідно до тексту цієї постанови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 0440/6552/18 було проведено нарахування пенсії за період з 01 квітня 201 7 року по 01 липня 2018 року в розмірі 34219,99 грн., але виплата не проведена через відсутність порядку виплати соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Також, відповідно до тексту постанови про закінчення виконавчого провадження, постановою державного виконавця від 24 січня 2019 року на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн., постановою державного виконавця від 06 серпня 2019 року на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн., а 08 серпня 2019 року до правоохоронного органу направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення з ознаками складу за ст.382 КК України. Таким чином, на думку заявника, наразі судове рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не виконане в повному обсязі, а орган, відповідальний за забезпечення виконання судового рішення безсилий забезпечити виконання судового рішення.

Розглянувши подану представником позивача заяву в порядку ст. 382 КАС України про застосування судового контролю за виконанням судового рішення у справі №0440/652/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача1: Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області; відповідача 2: Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, слід зазначити про таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 8 цієї ж статті передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Також, статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України визначає три способи судового контролю за виконанням судового рішення:

1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення;

2) визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності державного/приватного виконавця;

3) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.

Отже, законодавець визначив способи реалізації судового контролю в залежності від порядку виконання судового рішення (добровільного або примусового), а також стадії судового провадження.

Також, слід зазначити про те, що до 2018 року суди при розгляді аналогічних справ керувались правовою позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України" № 3 від 13.03.2017 року, відповідно до якої зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Судова практика Верховного Суду, яка склалась з 2018 року, свідчить про відсутність єдиного правового підходу суду касаційної інстанції до застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, слід зазначити про те, що у постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а Верховний Суд зазначив, що правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

У постанові від 10 грудня 2018 року у справі № 807/2358/15 суд касаційної інстанції звернув увагу, що при зверненні з касаційною скаргою заявник не просив про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а подав відповідне клопотання до Верховного Суду лише після розгляду справи по суті та набранням постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року законної сили, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні заяви.

Отже, слід зазначити про те, що положеннями КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі №235/7638/16-а.

Як було встановлено з матеріалів справи, в рішенні №0440/6552/18 від 10.10.2018 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду, судом заходів судового контролю за виконанням судового рішення у справі №0440/6552/18, передбачених ст. 382 КАС України, встановлено не було.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, вказані обставини позбавляють суд права та фактичної можливості здійснити перевірку факту подання та/або змісту звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення, а відтак, і вжити передбачених ч. 2 ст. 382 КАС України заходів за наслідками розгляду такого звіту.

Додатково, слід зазначити про те, що позивачем у листопаді 2018 року було отримано в суді виконавчий лист, за яким постановою державного виконавця 08 січня 2019 року на підставі заяви позивача про виконання судового рішення та виконавчого листа, відкрито виконавче провадження ВП № 57997257.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Цим Законом передбачена відповідальність у виконавчому провадженні.

Зважаючи на те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року перебуває на примусовому виконанні, судовий контроль також може здійснюватися на цій стадії відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто шляхом оскарження рішення, дій, бездіяльності державного/приватного виконавця, на який покладено обов`язок забезпечення примусового виконання судового рішення.

Крім того, слід зазначити про те, що позивач не позбавлений права звернутися до суду за захистом свої порушених прав в порядку положень ст. 383 КАС України із відповідною заявою про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення суду.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241, 248, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про застосування судового контролю за виконанням судового рішення у справі №0440/6552/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача1: Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області; відповідача 2: Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Відповідач 2: Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя ( 69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2 б, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков