Справа № 211/3595/19 (2-а/211/87/19)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 211/3595/19 (2-а/211/87/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В.,

суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Кондратенка Івана Івановича на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року в адміністративній справі №211/3595/19 (2-а/211/87/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кондратенка Івана Івановича, третя особа: Управління патрульної поліції в місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кондратенка Івана Івановича (далі-відповідач), третя особа: Управління патрульної поліції в місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2019 року серії АР № 832743 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову серії АР № 832743 від 18.06.2019 року винесену Інспектором Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кондратенко Іваном Івановичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Провадження по справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова в справі про адміністративне правопорушення складена повноважною на те посадовою особою згідно з вимогами КУпАП, та за наявності достатніх даних про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, дії позивача кваліфіковані правильно.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, 18.06.2019 року інспектором Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кондратенком Іваном Івановичем винесено постанову серії АР № 832743 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

За змістом цієї постанови, 17.06.2019 року о 23:25 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ДЕО ЛАНОС, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. С. Колачевського, біля буд. 32, не виконав вимоги дорожнього знаку "напрямки руху по смугах", а саме зі смуги, яка вказує поворот ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п.п. 8.4 і додаток № 1 розділу 33 , п. 5.16 ПДР України. (а.с. 6).

Також, у постанові зазначено про те, що розгляд справи здійснювався на Бодікамеру АЕ-00108 та АЕ-00018, а факт правопорушення зафіксовано на відеореєстратор.

Позивач, вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2019 року серії АР № 832743, звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п. 8.4. Правил дорожнього руху, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Так, знак 5.16 підрозділу 5 розділу 33 "Напрямки руху по смугах", показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем при розгляді справи не було виконано вимог ст.280 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, а згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам статей 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та вказати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи виражених ним доводів, однак, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які висновки, мається лише констатація факту.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі статтею 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом приписів ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано суду першої інстанції жодних доказів в розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо).

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував Правил дорожнього руху, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

При цьому, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги відеозапис, долучений до апеляційної скарги на DVD-диску, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому ч. 4 ст. 308 КАС України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відеозапис, долучений відповідачем до апеляційної скарги в якості доказу не був поданий до суду першої інстанції та, відповідно, ним не досліджувався, а скаржником не доведено, що він подавав зазначений DVD-диск до суду першої інстанції.

Таким чином, не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 242, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кондратенка Івана Івановича залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року в адміністративній справі №211/3595/19 (2-а/211/87/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кондратенка Івана Івановича, третя особа: Управління патрульної поліції в місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва