Справа № 640/17683/19
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 лютого 2020 року м. Київ № 640/17683/19

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача - Всеукраїнської громадської організації «ОСНОВА» про відвід колегії суддів в адміністративній справі

за позовомВсеукраїнської громадської організації «Основа»
до третя особаКабінету Міністрів України 1) Міністерство охорони здоров`я України 2) Секретаріат Кабінету Міністрів України
пропро визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Всеукраїнська громадська організація «Основа» (далі по тексту - позивач, ВГО «ОСНОВА») звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач, КМУ), у якій просить суд:

1) визнати протиправними дії КМУ стосовно направлення скарги Всеукраїнської громадської організації «ОСНОВА» від 26 квітня 2019 року №04/19-02 на розгляд Міністерства охорони здоров`я України;

2) зобов`язати КМУ розглянути скаргу Всеукраїнської громадської організації «ОСНОВА» від 26 квітня 2019 року №04/19-02 по суті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

24 січня 2020 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про відвід колегії суддів у справі №640/17683/19.

За результатами розгляду вказаної заяви, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2020 року, останню визнано необґрунтованою, зупинено провадження у справі та відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України заяву передано для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 03 лютого 2020 року для розгляду заяви про відвід колегії суддів, у складі головуючого судді Шевченко Н.М., суддів Аверкової В.В., Бояринцевої М.А. визначено суддю Аблова Є.В.

Виходячи з меж вимог, викладених у заяві, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

У відповідності до частин восьмої, одинадцятої та дванадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до приписів статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За приписами частини першої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

Згідно з частиною першою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема, у частині першій вказаної статті зазначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

При цьому, частиною четвертою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заява про відвід мотивована тим, що у порушення вимог статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України судом допущено представника Міністерства охорони здоров`я України без належних доказів підтвердження повноважень, оскільки надана лише довіреність на ім`я представника, що, за висновком представника позивача, є фактом упередженості та необ`єктивності колегії суддів.

Також зазначено, що після допуску представника Міністерства охорони здоров`я України судом завчасно, без заслуховування думок сторін зобов`язано третю особу надати на наступне судове засідання належні докази на підтвердження повноваження такого представника, що, за висновком представника позивача, є передчасним рішенням про відкладення розгляду справи без заслуховування думок сторін, що є фактом упередженості та необ`єктивності колегії суддів, оскільки таке рішення прийнято судом на користь суб`єкта владних повноважень.

Крім того, необґрунтованість рішення про відкладення розгляду справи також обумовлюється відсутністю підстав для такого відкладення, оскільки суд зобов`язав позивача надати докази направлення заяви про розподіл судових витрат учасникам, не зважаючи на пояснення позивача, щодо відсутності такого обов`язку.

Наведені вище судження, за висновком позивача, є порушенням основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зокрема, верховенство права, оскільки було грубо порушені норми Кодексу адміністративного судочинства України; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки рішення судом приймались на користь суб`єктів владних повноважень в порушення прав позивача, а також свідчить про нерозуміння колегією суддів завдання адміністративного судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2020 року через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача про розподіл судових витрат.

22 січня 2020 року у судовому засіданні судом було встановлено, що заява представника позивача про розподіл судових витрат не містить у собі доказів її направлення іншим учасникам справи, у зв`язку з чим, судове засідання було відкладено до 12 лютого 2020 року до 11:00 години.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини дев`ятої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Крім того, частиною дев`ятою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним, суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

При цьому, статтею 223 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 205 цього Кодексу.

Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Статтею 241 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судовими рішеннями є, зокрема, ухвали.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

За приписами частин сьомої та восьмої статті 243, частини другої статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Ухвали, постановлені в судовому засіданні, проголошуються негайно після їх постановлення.

В ухвалі, яку суд постановляє без виходу до нарадчої кімнати, оголошуються висновок суду та мотиви, з яких суд дійшов такого висновку.

З огляду на викладене, суд зазначає, що ухвала суду про відкладення розгляду справи, постановлена без виходу до нарадчої кімнати, по своїй суті є процесуальним рішенням, яке, відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Суд зазначає, що наведені заявником обставини не можуть слугувати підставами для відводу як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року, заява №33949/02). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.50). При визначенні об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.52).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід та відсутність підстав для її задоволення.

Про наявність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України для відводу колегії суддів, у складі головуючого судді Шевченко Н.М., суддів Аверкової В.В., Бояринцевої М.А. позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача - Всеукраїнської громадської організації «ОСНОВА» про відвід колегії суддів, у складі головуючого судді Шевченко Н.М., суддів Аверкової В.В., Бояринцевої М.А. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Аблов