Справа № 344/4937/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 344/4937/19 пров. № 857/12983/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі №344/4937/19 (суддя Остап`юк С.В., час ухвалення 11:45, повний текст рішення складено 22.07.2019, м. Івано-Франківськ) за позовом Дочірнього підприємства «Івано-Франківськ-Пропан» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Дочірнє підприємство «Івано-Франківськ-Пропан» публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз» звернулося в суд з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просило, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №9/1009/m.5/2019 від 04.03.2019.

Рішенням від 17 липня 2019 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна архітектурно-будівельної інспекція України оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що представниками контролюючого органу було дотримано порядок проведення перевірки, зокрема, надано для ознайомлення направлення на проведення планового (позапланового) заходу від 31.01.2019 №66/1009/m.7/2019, видане на підставі листа Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо перевірки в межах компетенції.

Проте позивач не виконав свого обов`язку щодо забезпечення доступу до об`єкта перевірки, що кореспондує праву посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю на безперешкодний доступ до об`єкта будівництва. При цьому вважає, що недопущення посадових осіб може полягати як у діях, так і в бездіяльності неприбуття протягом строку проведення перевірки на об`єкт будівництва для надання доступу посадовим особам органів державного архітектурно-будівельного контролю та ненадання відповідних документів.

Не погоджується апелянт з прийняттям судом першої інстанції в якості належного доказу відсутності проведення будь-яких будівельних робіт на автозаправній станції по вул. Газова 1-А в с. Сопів Коломийського району Івано- Франківської області акта прийому-передачі майна створеному на базі управління по закупівлі та реалізації скрапленого газу ДП «Івано-Франківськ-Пропан», яка була передана зданою в експлуатацію у 1999 році, оскільки такий не може спростувати наявність іншого майна, яке могло бути зведене впродовж 2000-2019.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого відповідачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Також на адресу суду надійшло клопотання про зміну назви позивача від 23.12.2019 (вх.№к-25786 від 26.12.2019), обґрунтоване тим, що Наглядовою радою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 09.10.2019 (протокол №09/10-2019) прийнято рішення про зміну найменування дочірнього підприємства «Івано-Франківськ-Пропан» публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз» на дочірнє підприємство «Івано-Франківськ-Пропан» та затверджено Статут дочірнього підприємства «Івано-Франківськ-Пропан». Долучено також Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Розглянувши вказане клопотання та долучені до нього докази, колегія суддів вважає, що таке підлягає задоволенню.

Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 31.01.2019 начальником Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області видано направлення за № 66/1009/m.7/2019 для здійснення позапланової перевірки автогазозаправної станції по вулиці Газова, 1-А, в селі Сопів Коломийського району Івано-Франківської області щодо дотримання суб`єктом містобудування Дочірнім підприємством «Івано-Франківськ-Пропан» публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу (розпорядження) Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області № 66-П від 31.01.2019 та листа Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України за № 363/39-108/01-2019 від 14.01.2019.

14.02.2019 посадовою особою відповідача складено акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, яким встановлено порушення позивачем пункту 1 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 за №553.

Також, 14.02.2019 посадовою особою відповідача складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

04.03.2019 відповідач, на підставі вказаного акта та протоколу від 14.02.2019, за відмову позивача як суб`єкта містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль у допуску до проведення перевірки, зокрема, відмови у наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, на об`єкті автогазозаправної станції по вулиці Газова, 1-А, в селі Сопів Коломийського району Івано-Франківської області та порушення пункту 1 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 за №553, постановою про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності за № 9/1009/m.5/2019 застосував штраф в розмірі 57 630 гривень.

Вважаючи вказану вище постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності протиправною, Дочірнє підприємство «Івано-Франківськ-Пропан» оскаржило її до суду.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що автогазозаправна станція по вул. Газовій 1-А в с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області, що належить Дочірньому підприємству «Івано-Франківськ-Пропан», після його створення 29.12.2000, передана зданою в експлуатацію у 1999 згідно з актом приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом об`єкта від 15.08.1999, зареєстровано право власності 09.11.2004, на ній не проводяться жодні будівельні роботи, а тому така не є об`єктом будівництва, а позивач суб`єктом містобудування в розмінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №553 від 23.05.2011 щодо цього майна. Суд першої інстанції також вказав, що в Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області не було правових підстав для проведення позапланової перевірки позивача, що виключає можливість для прийняття відповідачем будь-яких рішень, а прийняті рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України від 17.02.2011 № 3038-VI «,Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі - Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 1).

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (ч.2).

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (ч.3).

Суб`єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю (ч.9).

Пунктом 2 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року за № 553 (далі - Порядок №553) встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до пункту 12 Порядку №553 у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до пункту 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що такими передбачено два самостійних обов`язки суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки та подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Таким обов`язкам кореспондують відповідно право посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню та одержання в установленому законодавством порядку від підприємств інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлює Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР (надалі Закон № 208/94-ВР).

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону № 208/94-ВР суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (надалі Порядок №244) пунктом 3 якого встановлено, що штрафи накладаються на суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб`єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Так, відповідно до пункту 21 Порядку №244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу матеріалів справи, зокрема, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.02.2019, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.02.2019, постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування №9/1009/m.5/2019 від 04.03.2019 колегія суддів вбачає, що орган державного архітектурно-будівельного контролю фактично ототожнює неподання позивачем документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, з відмовою у допуску до проведення перевірки.

Натомість, на переконання колегії суддів, недопущення до перевірки полягає у вчиненні активних дій, що створюють перешкоди для проведення перевірки, як от відмова виконати законні вимоги представників контролюючого органу щодо надання доступу до об`єкта будівництва.

Поряд з цим докази вчинення таких дій представниками позивача в матеріалах справи відсутні. Відповідно до пояснень директора позивача, він повідомив працівникам інспекційного відділу ДАБІ в Івано-Франківській області про фізичну неможливість одночасно проїхати на автогазозаправні станції, які підлягали перевірці, та запропонував інспекторам ДАБІ їхати самим.

Акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 14.02.2019 також не містить жодних даних про те, які саме дії, вчинені позивачем, унеможливили допуск на об`єкт працівників контролюючого органу.

З огляду на викладене, та беручи до уваги, що обов`язок допускати посадових осіб контролюючих органів для здійснення обстеження об`єкта та подавати документи є різними обов`язками суб`єкта містобудування, при цьому акт може бути складено лише за відмову у допуску, суд апеляційної інстанції дійшов переконання, що позивач в особі директора Гавадза В.В. не вчиняв дій щодо недопущення (відмови в допуску) посадових осіб відповідача на об`єкт перевірки, тоді як ненадання документів не перешкоджало фактичному допуску до об`єкта такої перевірки.

Крім того, з врахуванням змісту Закону України «Про основи містобудування», зокрема, ст. 1, що дає визначення поняттю містобудування (містобудівної діяльності), та норм Порядку №533, що визначають суб`єктами містобудування замовників, проектувальників, підрядників та експертні організації, колегія суддів вважає, що суб`єктом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил може бути підприємство, яке здійснює цілеспрямовану діяльність щодо проектування, будівництва об`єктів містобудування, розробки і реалізації відповідної містобудівної документації, планування, забудови та іншого використання територій, виступаючи відповідно замовником, проектувальником, підрядником, експертною організацією.

Натомість у матеріалах справи відсутні докази проведення на об`єкті, що підлягав перевірці, будівельних робіт, що дає підстави для висновку, що позивач не є суб`єктом містобудування в розумінні положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про основи містобудування», Порядку №553 щодо автогазозаправної станції по вул. Газова 1-А в с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області.

Більше того, як правильно встановив суд першої інстанції, автогазозаправна станція по вул. Газова 1-А в с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області, що належить Дочірньому підприємству «Івано-Франківськ-Пропан», здана в експлуатацію у 1999 році відповідно до акта державної приймальної комісії по прийманню в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 15.08.1999, та передана позивачу публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз», як єдиним засновником, до статутного капіталу Дочірнього підприємства після створення такого 29.12.2000. Доказів протилежного суду не надано.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Дочірнє підприємство «Івано-Франківськ-Пропан» в межах спірних правовідносин не є суб`єктом містобудування автогазозаправної станції по вул. Газова 1-А в с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області, а тому не підлягало державному архітектурно-будівельному контролю Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

З огляду на проаналізоване законодавство та обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов переконання, що відповідач не довів належними та допустимими доказами, що оскаржувана постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є правомірною, прийнята обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог та скасування постанови від 04.03.2019 №9/1009/m.5/2019.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі №344/4937/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 07.02.2020.