Справа № 824/693/19-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/693/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

06 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року (повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Електронмаш" (далі - третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 19.06.2019 звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №07 від 14.03.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити дії по призначенню пенсії ОСОБА_1 відповідно зі статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991, так як він працював до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством і має на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.10.2019 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що станом на момент призначення йому пенсії (14.03.2018) позивачу виповнилось 56 років, тому пенсію на пільгових умовах йому призначено достроково - на 4 роки раніше. При цьому, на день введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 позивач мав стаж із шкідливими і важкими умовами праці на ПАТ "Електронмаш" 10 років та 1 місяць (з 12.11.1981 по 31.12.1991), а тому, призначення пенсії на пільгових умовах позивачу повинно здійснюватись на підставі ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991.

Також вказує на те, що пенсійним органом не виконані умови ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, відповідно до якої повинні виконуватись обидві умови: зайнятість повний робочий день і атестація робочих місць, а тому, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV не може застосовуватись до позивача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що норми щодо можливості визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 не підлягають застосуванню після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII.

Також вказує, що атестація робочого місця не є визначальною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, пенсійним фондом не порушено права, свободи та інтереси особи ОСОБА_1 , оскільки останньому призначено пенсію за віком на пільгових умовах, і орган Пенсійного фонду повністю реалізував право позивача на призначення та отримання такої пенсії.

15.01.2020 сторони в судове засідання не з`явились у зв`язку з чим суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 05.12.1997 Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Відповідно до Протоколу (Рішення) про призначення пенсії №07 від 14.03.2018, позивачу з 14.03.2018 призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV. На момент призначення пенсії позивачу виповнилось 56 років 10 місяців. Страховий стаж становить 26 років 6 місяців 14 днів, в тому числі страховий стаж за Списком №2 становить 10 років 1 місяць 21 день.

Відповідно до Довідки про характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991, позивач дійсно працював на Чернівецькому заводі засобів обчислювальної техніки в складі Чернівецького виробничого об`єднання "Електронмаш" з 01.07.1981 по 30.04.1993 в слідуючих його структурних підрозділах:

- з 01.07.1981 по 11.11.1981 - "учеником литейщика изделий из пластмасс " цеху №4;

- з 12.11.1981 по 19.07.1982 - "литейщик пластмасс" цеху №4;

- з 20.07.1982 по 30.04.1993 - "литейщик пластмасс" цеху №10;

На даних роботах в періоди з 12.11.1981 по 31.12.1991 ОСОБА_1 працював в шкідливих умовах праці, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, розділ 15 "Металлообработка", підрозділ 10 "Прочие профессии металлообработки" та згідно ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991, був зайнятий повний робочий день, інших робіт не виконував.

Характер роботи: лиття виробів для товарів народного споживання і Основного виробництва із фенопласту.

Атестація робочих місць після 01.01.1992 не проводилась.

Досліджуючи пенсійну справу позивача №190407,судом першої інстанції також встановлено, що матеріалами пенсійної справи позивача підтверджено характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Вважаючи протиправним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №07 від 14.03.2018, яким йому призначено пільгову пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, а не на підставі статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788, він звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено належними та достатніми доказами правомірність рішення №07 від 14.03.2018 про призначення пенсії згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання здійснити дії по призначенню позивачу пенсії відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), який набрав чинності 01.01.1992 визначено умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема для осіб, які працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченими Списками № 1 та № 2.

Положенням ст. 100 Закону №1788-ХІІ визначено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону (тобто до 01.01.1992).

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 5 Закону № 1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 15 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV (у редакції станом на 01.01.2004) визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 17.11.2005 №3108-ІV (який набрав чинності 13.12.2005) доповнено п. 15 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV абзацами другим і третім такого змісту: "Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років".

У зв`язку зі змінами та доповненнями Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, ці норми були викладені у п. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII) внесено зміни до п. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV та викладено такого змісту: "До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії".

З наведеного слідує, що норми щодо можливості визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах за нормами Закону №1788-ХІІ не підлягають застосуванню після набрання чинності Законом №2148-VIII.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV (в редакції з 01.01.2018, після внесення змін Законом №2148-VIII) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди таким особам пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Отже, судом першої інстанції вірно вказано, що після набрання чинності Законом №2148-VIII пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2 призначаються виключно за ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV.

Крім того, вказані обставини підтвердженні рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у адміністративній справі №824/80/19-а від 11.04.2019, яке набрало законної сили, за позовом ПАТ "Електронмаш" до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов`язання здійснити дії по призначенню пенсій працівникам ПАТ "Електронмаш", які працювали до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством і мали на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно зі статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стосовно доводів скаржника про те, що відсутність атестації робочих місць після 01.01.1992 є підставою для призначення пільгових пенсій відповідно до ст. 100 Закону №1788-ХІІ, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

При цьому, Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.

Отже обов`язок проведення атестації робочих місць за умовами праці виник після 21.08.1992, а тому пільговий стаж набутий до 21.08.1992 враховується без проведення атестації робочого місця, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992.

Відтак, враховуючи, що позивач працював в шкідливих умовах праці, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 в періоди з 12.11.1981 по 31.12.1991, то згідно ст. 114 Закону № 1058-ІV в даному випадку атестація робочого місця не є визначальною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність рішення №07 від 14.03.2018 про призначення позивачу пенсії згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання здійснити дії по призначенню позивачу пенсії відповідно до ст.100 Закону №1788-ХІІ.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.