Справа № 420/3132/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
судді П`ятого апеляційного адміністративного суду
11 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3132/19
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року залишено без змін окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі за позовом садівничого кооперативу «Буревестник» до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про скасування рішень.
Як слідує зі змісту положень ч.3 ст.34 КАС України, суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку, яка приєднується до матеріалів справи і є відкритою для ознайомлення.
Хоча і окрема думка, в свою чергу, немає жодного правового значення для результатів розгляду справи, але, відповідно до вимог процесуального закону, виключно саме таким чином суддя у процесуальний спосіб може висловити свою незгоду з прийнятим по справі рішенням суду в цілому та зняти з себе професійну відповідальність за його зміст та подальшу реалізацію.
Таким чином, користуючись наданим КАС України правом на висловлення окремої думки, вважаю за необхідне виразити свою «незгоду» із прийнятою колегією суддів постановою.
Окремою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року доведено до відома Державної регуляторної служби в Одеській області обставини, викладені в цій ухвалі, для вжиття передбачених законом заходів реагування і впливу.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття окремої ухвали стало невжиття відповідачем жодних передбачених законом заходів, які повинні передувати прийняттю Рішення №123 від 22.03.2016 року.
Відповідно до п.1,3 ч. 4 ст. 246 КАС України, обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини та мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову повинна бути зазначена у в мотивувальній частині рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Так, порушення порядку оприлюднення та обговорення оскаржуваних рішень було однією з підстав задоволення позову якою позивач по справі обґрунтовував свої позовні вимоги.
Таким чином, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 244 КАС України, наявність чи відсутність факту порушення Затоківською селищною радою процедури прийняття регуляторного акту (його оприлюднення) мала бути встановлена судом при ухваленні судового рішення за результатами розгляду позовної заяви та відповідно до вимог п. 1 та п. 3 ч. 4 ст. 246 КАС України, судове рішення повинно було містити посилання на встановлення судом обставини порушення селищною радою порядку оприлюднення та мотивовану оцінку наявності факту порушення селищною радою процедури оприлюднення оскаржуваного рішення ради, як аргументу наведеного позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову.
Зважаючи на те, що ухвалене у даній справі рішення від 01.10.2019 року не містить жодних посилань на дослідження судом обставини порушення Затоківською селищною радою процедури оприлюднення оскаржуваних рішень, як і не містить посилань встановлення факту такого порушення, судова колегія звертає увагу, що під час розгляду справи Одеським окружним адміністративним судом безпосередньо не досліджувалося наявність обставини порушення Затоківською селищною радою процедури оприлюднення рішення.
Натомість, ч. 1 ст. 249 КАС України надає суду право на винесення окремої ухвали лише у випадку виявлення судом попущення закону під час розгляду справи, підтвердженням чого (у тому разі якщо на таке порушення посилався учасник справи, як на підставу своїх вимог) має бути ухвалене за результатами розгляду справи судове рішенням безпосередньо в якому відповідно до ст. 246 КАС України суд зазначає про встановлені судом обставини.
Відповідно до ч. 4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Як вбачається з окремої ухвали від 01.10.2019 року, висновок про наявність порушення закону судом зроблено на підставі відсутності в матеріалах справи певних підтверджуючих документів.
Разом з тим, судом 1-ї інстанції, як і до початку розгляду справи по суті так і під час розгляду справи, у Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради жодних доказів дотримання відповідачем процедури оприлюднення оскаржуваних рішень не витребовувалося, на необхідності надання таких доказів з метою з`ясування всіх обставин у справі не наголошувалося.
Вважаю, що висновок суду 1-ї інстанції здійснений на підставі відсутності в матеріалах справи певних документів, без вжиття передбачених КАС України заходів щодо отримання таких документів, є необґрунтованим та не об`єктивним, оскільки, такий висновок фактично базується на припущенні відсутності певних документів (доказів) взагалі без перевірки їх існування. У зв`язку з чим не може вважатися обґрунтованою постановлена на підставі такого висновку ухвала.
Також слід зауважити, що відповідно до ч. 4 ст. 249 КАС України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Проте, судом першої інстанції в окремій ухвалі зазначено, що «Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області не вжила жодних вищевказаних заходів, які повинні передувати прийняттю Рішення №123 від 22.03.2016 року, та матеріали справи цього не містять.»
Натомість, в порушення вимог ч. 4 ст. 249 КАС України судом не зазначено саме в чому саме полягає виявлене судом порушення. Так судом лише перераховано статті Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», однак не вказано саме які положення з перелічених статей закону було порушено відповідачем.
Враховуючи наведене, вважаю окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Суддя Д.В. Запорожан