Справа № 150/22/20
Суддя: Кушнір Б. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 150/22/20
Провадження № 2-а/150/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 р. с.Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Гендзьори О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції Автуляка Сергія Анатолійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови серії БАА № 612398 від 19.01.2020 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу на суму 425 грн., відповідно до якої, 19.01.2020 року о 22 годині 30 хвилин в с. Березівка по вул. Центральна гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, не ввімкнув при зміні напрямку руху попереджувального сигналу при повороті. Підставою позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова винесена з порушенням ст. ст. 258, 276 КУпАП, оскільки працівник поліції виніс постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, без проведення розгляду адміністративної справи, зокрема, без будь-якої підготовки до розгляду справи, оголошення посадової особи, яка розглядає справу, без вирішення клопотань та дослідження доказів, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Також зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить його задоволити з підстав зазначених в позові. Окрім того зазначив, що не перебував за кермом вказаного автомобіля, однак його пояснення із даного приводу не були прийняті до уваги працівниками поліції. На підтвердження доводів позовної заяви позивач забезпечив явку свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги заперечив, в якості заперечень проти позову та як доказ у справі надав суду DVD-R диск із записом відео-фіксації з місця події від 19.01.2020, який був оглянутий в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 28.01.2020 року дану справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 05.02.2020 розгляд справи було відкладено у звязку з неявкою сторін та на підставі поданого позивачем клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задоволити повністю, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 19.01.2020 року о 22.35 інспектором СРПП №1 Чернівецького ВП капітаном поліції Автуляком Сергієм Анатолійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 612398, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 425 грн. В даній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Opel Omega», д.н.з. « НОМЕР_1 », 19.01.2020 p. о 22:35 год. у с. Березівка по вул. Центральній не ввімкнув при зміні напрямку руху попереджувального сигналу при повороті.

Свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є братом позивача, суду показав, що він з братом перебував біля кафе «Рандеву» в с.Березівка, свідок ОСОБА_3 попрохала ?завезти її додому, на що вони погодились. В момент підйому дороги вказаний автомобіль з технічних причин не зміг продовжувати рух, він увімкнув аварійний сигнал та автомобіль скотився нижче по-дорозі до узбіччя. Всі, хто перебував в автомобілі, вийшли з транспортного засобу, далі він відійшов по-допомогу до кафе «Рандеву», бачив як в цей час під`їхали працівники поліції. По поверненні до автомобіля застав ситуацію, як працівники поліції складати протокол на брата, однак, не брали до уваги заперечення про те що за кермом автомобіля перебував не ОСОБА_1 (позивач). Зазначив, що був присутній під час складання адміністративної постанови, чув як брат звертався до працівників поліції щодо доказів з приводу адміністративного правопорушення, в свою чергу повідомляв працівникам поліції, що керував транспортним засобом. Свідок ОСОБА_3 під час складання постанови перебувала в автомобілі.

З показів свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що вона, перебуваючи у кафе «Рандеву», попрохала братів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підвезти її додому, під час руху автомобіль зупинився на узбіччі, включили аварійку. ОСОБА_2 відійшов від транспортного засобу, а в цей час ОСОБА_1 підняв капот , далі під`їхали працівники поліції, розмову між братами та працівниками поліції не чула. Зазначила, що за кермом перебував ОСОБА_2 та вказала, при зїзді з дороги був ввімкнений аварійний сигнал автомобіля.

Відповідач Автуляк С.А. , у судовому засіданні заперечуючи позов, вказав, що при складенні постанови права роз`яснив, будь-яких клопотань правопорушник на місці складення постанови не заявляв. При рухові назад вказаного автомобіля було увімкнуто аварійний сигнал, натомість перед закритим поворотом сигналів або поворотів увімкнуто не було. Працівники поліції під`їхали до вказаного авто, яке перебувало в к`юветі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували біля автомобіля. В подальшому, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, брат позивача підійшов з напрямку кафе «Рандеву», а свідок ОСОБА_3 сиділа в зачиненому транспортному засобі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Предметом судового дослідження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Доводи позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення та місця складення постанови, не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 року № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Суд звертає увагу, що рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року прийняте Конституційним Судом України раніше Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху". Внесені зміни стосувались зокрема положень статей 33, 221, 258, 276 КУпАП.

В свою чергу, питання стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху "за місцем вчинення" чи "на місці вчинення", було доповнено та деталізовано положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом внесення змін в липні 2015 року, у відповідності до яких перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції у відповідності до частині 1 статті 222 КУпАП.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснюється.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Таким чином, доводи позивача про недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення, зокрема, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 9.2 «б» Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Однак, посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, в оскаржуваній постанові відсутні.

В якості доказу відповідачем долучено до матеріалів справи відеозапис на диску DVD-R.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення, а інформація з відеокамери може оцінюватися як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Однак, з оглянутих в судовому засіданні матеріалів відеозйомки вбачається, що відеозапис складається з пропозиції працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, проходження такого теста, роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, визначених КУпАП, пропозиції підписати протокол за наслідками вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також фіксації номерів автомобіля НОМЕР_4, який знаходиться на узбіччі дороги. При цьому, на жодному з фрагментів не зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Зважаючи на вищевказане, суд вважає, що відеозапис, наданий відповідачем не є достатнім та належним доказом у справі, оскільки на останньому взагалі не зафіксовано відомостей про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а лише відображено послідовність винесення протоколу про вчинення адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, ні під час складання постанови, ні в судовому засіданні відповідачем не надано доказів щодо того, що позивач керував транспортним засобом, не ввімкнув при зміні напрямку руху попереджувального сигналу при повороті, а тому суд дійшов висновку, що постанова від 19.01.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 425 грн. підлягає скасуванню з наступним закриттям провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за недоведеністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 251, 254, 255, 258, 280, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 77, 139, 205, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції Автуляка Сергія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - задоволити.

Скасувати постанову Інспектора СРПП №1 Чернівецького ВП капітана поліції Автуляка Сергія Анатолійовича у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №612398 від 19.01.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Чернівецьким РС УДМС України у Вінницькій області 25.02.2015, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: інспектор СРПП Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції Автуляк Сергій Анатолійович, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суддя Б. Кушнір