Справа № П/320/757/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 лютого 2020 року м. Київ № П/320/757/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції та просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни від 30.08.2017 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 44592,93 грн., винесену у виконавчому провадженні №44805056;

- визнати протиправною та скасувати постанову Заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни від 27.02.2019 про відкриття виконавчого провадження №58495087 з примусового виконання постанови від 30.08.2017 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 42460,92 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни від 28.02.2019 у виконавчому провадженні № 58495087 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника ОСОБА_1 в розмірі 42460, 92 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни від 08.05.2019 у виконавчому провадженні №58495087 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

У силу положень пункту четвертого частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до частини п`ятої статті 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилом частини першої статті 287 цього Кодексу учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом було установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у розділі X Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

У статті 3 вказаного Закону передбачено перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами у передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й рішення інших органів.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів ДВС, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Частиною першою статті 74 вказаного закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою цієї ж статі передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності державного (приватного) виконавця щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічного правового висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 28.05.2019 у справі №320/1907/19.

Як убачається з позовної заяви та долучених до неї матеріалів, позивач оскаржує постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №44805056, постанову про відкриття виконавчого провадження №58495087 з примусового виконання постанови від 30.08.2017 про стягнення виконавчого збору, у виконавчому провадженні № 58495087 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , постанову у виконавчому провадженні №58495087 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

З доданих до позовної заяви матеріалів судом встановлено, що виконавче провадження №44805056 було відкрите на підставі виконавчого листа №2-513, виданого Тетіївським районним судом Київської області у цивільній справі №2-513/2010. При цьому ОСОБА_1 є боржником (учасником) у вказаному виконавчому провадженні.

Це означає, що позивач оскаржує постанову приватного виконавця, яка була прийнята під час примусового виконання рішення Тетіївського районного суду Київської області у цивільній справі №2-513/2010. Тобто виконавчий лист видано на виконання рішення суду в цивільній справі, яке ухвалено відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 1 статті 448 Цивільного процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Тобто, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України та його примусовим виконанням.

Беручи до уваги, що позивачем оспорються рішення Заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни, прийняті ним у рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення місцевого загального суду, ухваленого за правилами Цивільного процесуального кодексу, дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дану позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, адже розгляд позовної заяви повинен здійснюватися за правилами ЦПК України, судом, який видав виконавчий документ.

У силу положень пункту першого частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій.

2. Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.