Справа № 200/13536/19-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 р. Справа№200/13536/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце знаходження: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2019 року на адресу суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області () від 13.08.2019 року №, яким на підставі акта перевірки від 23.07.2019 року №0228/05/99/14/ встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 п. 85.2. та ст. 85 Податкового кодексу України, та застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області () від 13.08.2019 року №, яким на підставі акта перевірки від 23.07.2019 року №0228/05/99/14/ встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 абз. 3 ч. 4 ст. 11, ст.. 11-1, ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», п.п. 14.1.106. п.14.1 ст. 14, п. 226.11. ст. 226 Податкового кодексу України, та застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 69802 (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот дві) грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив незгоду із висновками акту перевірки та прийнятими на його підставі спірними податковими повідомленнями-рішеннями та податкової вимоги, вважаючи, що висновки перевірки не відповідають фактичним обставинам та ґрунтуються на припущеннях податкових ревізорів-інспекторів, оскільки позивач не здійснював реалізацію алкогольної та тютюнової продукції без відповідних ліцензій у магазині по АДРЕСА_2.

Від ДФС у Донецький області до суду надійшли заперечення, згідно яких Відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що перевіркою встановлена роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами ФОП ОСОБА_1 , а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, винесеними без порушення чинного законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ), має юридичну адресу: АДРЕСА_1 . Основний вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

На підставі договору оренди від 01 січня 2019 року позивач - ФОП ОСОБА_1 передав у строкове платне користування ОСОБА_2 не житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , під торгівлю. Строк дії договору з моменту підписання та протягом 364 днів.

В матеріалах справи наявний наказ Головного управління ДФС у Донецькій області від 18.07.2019 року № 1332 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 . Вказано, ще перевірка буде проводитись за адресою: АДРЕСА_2 з 22.07.2019 року тривалістю не більше 10 діб. Перевірку наказано проводити за діяльність з 01.04.2019 року по 31.07.2019 року.

23.07.2019 року Головним управлінням ДФС у Донецький області було проведено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якої складено акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 23 липня 2019 року №0228/05/99/14/ (а.с. 26- 29).

Як слідує з зазначеного акту перевірки, за наслідками проведеної перевірки встановлені порушення ч. 14 ст. 15 Закону України від 19.12.95 року N 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (із змінами та доповненнями); п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.

На підставі вищевказаного акту відповідачем було винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 13 серпня 2019 року № , яким до Позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 020,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (а.с. 17);

- податкове повідомлення-рішення від 13 серпня 2019 року № , яким до Позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 69 802,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (а.с. 18).

Здійснивши оцінку обставин справи, надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно з пунктом 80.4 статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 80.7 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Судом встановлено, що 01 січня 2019 року між Позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладений договір оренди, відповідно до якого Позивач передав в оренду ФОП ОСОБА_2 не житлове приміщення загальною площею за адресою: АДРЕСА_2 , під торгівлю.

Таким чином, під час здійснення перевірки частина приміщення по, АДРЕСА_2 , що належить позивачу, фактично використовувалась ФОП ОСОБА_2 , як орендатором, на підставі зазначеного вище договору. Відповідачем не надано жодних доказів здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності у приміщенні за адресою проведення вказаної перевірки в АДРЕСА_2 саме під час перевірки.

Окрім того, в матеріалах справи наявні докази, що особа, яка була, відповідно до записів в Акті, присутня під час перевірки ОСОБА_3 є найманим працівником оренду ФОП ОСОБА_2 , що підтверджено трудовим договором між працівником та фізичною особою від 08 жовтня 2018 року (а.с. 32, 34).

Крім того, постановою Краматорського міського суду від 23 жовтня 2019 року у справі N 234/16171/19, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 38-39).

В постанові зазначено, що ОСОБА_4 передала приватному підприємцю ОСОБА_2 нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 відповідно до договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2019 року. Також зазначено, що в матеріалах справи наявний трудовий договір від 08.01.2018 року, укладений між ОСОБА_3 з приватним підприємцем ОСОБА_2

Тобто на момент проведення перевірки ОСОБА_1 не здійснювала підприємницьку діяльність за вищевказаною адресою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на всі з`ясовані та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що податковий орган помилково встановив порушення Законів України «Про застосування РРО в сфері торгівлі громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Податкового кодексу України саме з боку позивача, оскільки наявні в матеріалах справи докази не дозволяють зробити висновок, хто саме здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідних ліцензій на момент проведення перевірки, та у якому саме магазині перевіряючими були встановлені наведені в акті перевірки порушення.

Суд звертає увагу, що підпунктом 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» вбачається, що вказаною нормою передбачена відповідальність суб`єктів господарювання у вигляді застосування фінансових санкцій, які в свою чергу є адміністративно-господарськими.

Згідно з частиною першою статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Оскільки, суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 не порушувала положення Законів України «Про застосування РРО в сфері торгівлі громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Податкового кодексу України, прийняті податкові повідомлення - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при звернення до суду у сумі 3 842,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,6,90,132,139,193,242-244,246,255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце знаходження: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області (від 13.08.2019 року №, яким на підставі акта перевірки від 23.07.2019 року №0228/05/99/14/ встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 п. 85.2. та ст. 85 Податкового кодексу України, та застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області від 13.08.2019 року №, яким на підставі акта перевірки від 23.07.2019 року №0228/05/99/14/ встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 абз. 3 ч. 4 ст. 11, ст.. 11-1, ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», п.п. 14.1.106. п.14.1 ст. 14, п. 226.11. ст. 226 Податкового кодексу України, та застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 69802 (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот дві) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (Місцезнаходження юридичної особи: 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, б. 114, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце знаходження: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) гривні 00 коп.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.В. Арестова