Справа № 400/3942/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р. Справа № 400/3942/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Одеського державного університету внутрішніх справ, вул. Успенська, 1, м. Одеса, Одеська область, 65014
до відповідача:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про:визнання бездіяльності протиправною та стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 39 958,13 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Одеський державний університет внутрішніх справ (далі позивач, Університет) звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі відповідач) витрат, пов`язаних з його утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 39958,13 грн.

Ухвалою від 15.11.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті в сумі 39958,13 грн., які добровільно ним не відшкодовані.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвала про відкриття провадження від 15.11.2019 року та повістка про виклик від 09.12.2019 року, направлені відповідачу на його адресу, без вручення адресату повернулись до суду.

За правилами ч. 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі відсутності учасників справи за адресою його місцезнаходження (місцяпроживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Відповідач у період з 11.08.2014 року по 12.08.2019 року навчався в Університеті та проходив службу в органах Національної поліції України.

Так, наказом Одеського державного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 року № 109 о/с відповідача було зараховано курсантом та поставлено на всі види продовольчого та речового забезпечення.

08.09.2014 року між Університетом та відповідачем укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, предметом якого була підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність» (далі Договір).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 12.08.2019 року № 326 о/с (по особовому складу) відповідача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон України № 580) за власним бажанням.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України № 580 (в редакції, чинній на момент відрахування відповідача з Університету) особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за змістом норми містились у ст. 18 Законом України «Про міліцію», чинного на час укладення Договору між Університетом та відповідачем.

Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 (далі Порядок № 313), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно п. 3 Порядку № 313, витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до пп. 2.3.6 п. 2 Договору відповідач зобов`язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного строку перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 Договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

У відповідності до п. 3 Договору підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення особи навчальницького складу навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Університету підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Одеського державного університету внутрішніх справ (вул. Успенська, 1, м. Одеса, Одеська область, 65014, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (вул. Успенська, 1, м. Одеса, Одеська область, 65014, ) витрати, пов`язані з утриманням під час навчання у розмірі 39958, 13 грн. (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 13 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.02.2020 року.

Суддя О.В. Малих