Справа № 805/1921/17-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2020 року

Київ

справа №805/1921/17-а

адміністративне провадження №К/9901/3861/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Мартинюк Н.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2017 (головуючий суддя - І.М. Тарасенко)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 (головуючий суддя - Т.Г.Арабей, судді - І.В. Геращенко, Г.М. Міронова)

у справі № 805/1921/17-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Донецькій області

про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 165 від 26.01.2017 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 53 о/с «По особовому складу» від 26.01.2017 про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- поновити його з 27.01.2017 на службі в поліції на посаді інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування; зазначає, що застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є занадто суворим, оскільки він сумлінно ніс службу як в органах внутрішніх справ так і у поліції.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

4. При прийнятті рішень суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення щодо звільнення ОСОБА_1 .

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

6. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач вказує, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення слугував висновок службового розслідування, яким встановлено грубе порушення ним службової дисципліни, що виразилось у прибутті на інструктаж для заступання на службу на блокпосту у стані алкогольного сп`яніння. З тексту висновку вбачається, що подія мала місце 28.12.2016. Проте вказує, що 28.12.2016 він не перебував на службі у зв`язку з ти, що був звільнений від роботи на підставі листка тимчасової непрацездатності.

Позиція інших учасників справи

7. У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами касаційної скарги не погоджується, просить залишити судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Рух касаційної скарги

8. Ухвалою Верховного Суду від 18.01.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

9. Ухвалою Верховного Суду від 05.02.2020 прийнято до провадження адміністративну справу та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

10. ОСОБА_1 з 15.08.2002 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ.

11. Згідно з особистою заявою та на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 62 від 07.11.2015 прийнятий на службу до Національної поліції України та призначений на посаду інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, останнє присвоєне спеціальне звання - майор поліції.

12. Відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 26.01.2017 № 53 о/с інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

13. Підставою для його видання став наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 26.01.2017 № 165, яким прийнято рішення звільнити позивача за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.04.2016 № 326, в частині обов`язкового дотримання чинного законодавства України, забезпечення законності та службової дисципліни, що виразилось у прибутті на інструктаж для заступання на службу на блокпосту в стані алкогольного сп`яніння.

14. Зазначеним наказам слугував висновок службового розслідування, яким встановлено, що 28.12.2016 посадовими особами Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області о 07 год 00 хв проведено інструктаж з особовим складом відділу, у тому числі і з ОСОБА_1 , який відповідно до графіку чергувань заступав для несення служби на блокпостах. Під час проведення інструктажу та спілкування з ОСОБА_1 , який знаходився у форменому одязі зеленого кольору від останнього було чутно запах алкоголю. У зв`язку з чим, керівництвом відділу прийнято рішення направити останнього до наркологічного диспансеру м. Краматорська для проходження огляду на стан сп`яніння. Під час проходження тесту на газоаналізаторі «ALCOTEST-6820» виробництва «Drager» встановлено - 1,69 проміле алкоголю, з повітря, що видихається, через 20 хвилин - 1,49 проміле, що підтверджується довідкою та актом міського наркологічного диспансеру м. Краматорська від 28.12.2016 № 1204.

15. Таким чином, під час проведення службового розслідування встановлено про порушення ОСОБА_1 статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.04.2016 № 326

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування (чинні на час виникнення спірних правовідносин)

16. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

18. Частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

19. Згідно із статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

20. Частиною другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

21. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

22. Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

23. За змістом пункту 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

24. Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно - правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

25. За змістом статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

26. Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

27. Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

28. Пунктом 8 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

29. Відповідно до вимог статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

32. Судами встановлено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування, в якому було зроблено висновок про порушення позивачем статей 1, 7 Дисциплінарного статуту в частині дотримання законодавства, неухильного виконання вимог Присяги працівника, статутів, наказів начальників; норм професійної та службової етики; виявлення поваги до колег по службі; чесності у службовій діяльності; сприяння начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; пункту 2 розділу ІІ Правил щодо гідної поведінки працівника, що виразилось у прибутті на інструктаж для заступання на службу на блокпосту у стані алкогольного сп`яніння.

33. Положення статей 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

34. З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, Верховний Суд приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

35. Доводи касаційної скарги стосовно перебування позивача з 28.12.2016 по 24.01.2016 на лікуванні судом касаційної інстанції відхиляються з огляду на наступне.

36. Судами попередніх інстанцій встановлено, що в ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 надав пояснення, що у зв`язку із сімейними проблемами, що призвело до стресової ситуації, протягом декількох днів, за порадою знайомого, приймав медичний препарат «барбовал». Цей препарат він приймав декілька разів на день, не знаючи необхідного дозування, а також, що до складу цього препарату входить етиловий спирт, що може призвести до запаху алкоголю і створювати видимість того, що людина вживає алкогольні напої. 28.12.2016 перед роботою, зранку він прийняв вищевказаний препарат, після чого направився за місцем несення служби, щоб заступити на чергування на блокпост № 6. Під час проведення інструктажу, підполковник поліції ОСОБА_3 , вирішив, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння так, як від нього на думку ОСОБА_3 доносився запах алкоголю. У зв`язку з цим його направлено для проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння до наркологічного диспансеру м. Краматорська. Під час проведення огляду медперсонал не поцікавився у нього, чи приймав він які-небудь медичні препарати, обмежившись результатами, отриманими при застосуванні «Drager», не взявши інших зразків аналізів, що призвело, на думку ОСОБА_1 , до помилкового прийняття рішення щодо знаходження його у стані алкогольного сп`яніння.

37. Таким чином, зазначеними письмовими поясненнями, які позивач написав власноруч 28.12.2016 спростовуються доводи позивача касаційної скарги, що він не мав наміру нести службу 28.12.2016 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

38. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що в ході службового розслідування 11.01.2017 була опитана лікар-нарколог КЛПУ «Міського наркологічного диспансеру м. Краматорьска» Рубежанська Н.В., яка пояснила, що 28.12.2016 о 08 год 35 хв нею проведено огляд, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Після проведеного медичного огляду та лабораторних досліджень встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані гострої інтоксикації, внаслідок вживання алкоголю. Згідно показників газоаналізатора «ALCOTEST-6820» виробництва «Drager»: 1,69 проміле у видихуваному повітрі, через 20 хвилин - 1,49 проміле. Перед проведенням огляду ОСОБА_4 завжди запитує про вживання лікарських препаратів, алкоголю чи наркотичних засобів, якщо так, то коли останній раз. Під час огляду, ОСОБА_1 заперечував щодо вживання алкоголю, а про вживання медичних препаратів останній не повідомив. Також ОСОБА_4 пояснила, що при вживанні медичного препарату «барбовал», алкотестер «Drager» не може показати таких результатів (1,69 проміле).

39. Крім того, у висновку службового розслідування за фактом перебування у стані алкогольного сп`яніння інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 зазначено, що керівництвом Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, напередодні Новорічних і релігійних свят, особовий склад неодноразово попереджався про необхідність дотримання службової дисципліни під час несення служби та поза нею, але інспектором Бахмутського відділу поліції майором поліції ОСОБА_1 вказані вимоги були проігноровані.

40. Крім того, судами встановлено, що позивач звернувся до лікаря-хірурга, у зв`язку з больовими ознаками в плечовому суглобі, 28.12.2016 вже після його обстеження на стан сп`яніння в медичному закладі.

41. Позивачем не надано доказів щодо повідомлення керівництва про перебування на лікарняному з 28.12.2016.

42. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що оскільки матеріалами службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

43. Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій не підтвердилися під час перегляду справи касаційним судом.

44. Суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального та процесуального права.

45. За змістом пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

46. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Висновки щодо розподілу судових витрат

47. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

48. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 327, 341, 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі № 805/1921/17-а залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк,

Судді Верховного Суду