Справа № 726/66/20
Суддя: Мілінчук С. В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/66/20
Провадження №2-а/726/11/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Абрамчук Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабак Володимира Ярославовича, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів в якому вказує, що постановою серії № 4711/0900/19 від 24.12.2019 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 5 ст. 481 МК України. В постанові вказано, що у ході митного контролю автомобілю «AUDI А6», НТА 837, було встановлено, що ОСОБА_1 01.11.2019 року ввіз вказаний автомобіль на митну територію України під зобов`язання про зворотнє його вивезення в термін до 14.11.2019 року. Однак, вказаний транспортний засіб було вивезено 24.12.2019 року, тобто з порушенням встановленого строку. Позивач, посилаючись на ЗУ «Про відтермінування застосування штрафних санкцій за порушення порядку ввезення транспортних засобів на митну територію України», який набрав чинності 22.09.2019 року, зазначає, що його безпідставно притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України. Окрім того, вважає що вказана норма Митного Кодексу України станом на 08.12.2019 року не була чинною.

На підставі викладеного просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду, визнати протиправною та скасувати постанову серії № 4711/0900/19 від 24.12.2019 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 5 ст. 481 МК України.

В судовому засіданні представник позивача дав пояснення аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши заяву позивача, вислухавши пояснення його представника, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково враховуючи наступне.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова була винесена без участі позивача 24.12.2019 року та отримана ним 03.01.2020 року, а тому суд приходить до висновку про поважність пропуску строку для звернення до суду із вказаним позовом та необхідність його поновити.

Відповідно до копії постанови № 4711/0900/19 від 24.12.2019 року у справі про порушення митних правил, 08.12.2019 р. близько 19 год. у зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби, смугою руху «зелений коридор» прибув автомобіль марки «AUDI А6», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 , який слідував з України до РП.

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу, шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними ФМ «Пасажирського пункту пропуску» та ФМ «Диспетчер зони митного контролю» АСМО «Інспектор» було встановлено, що 01.11.2019 року гр. ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «AUDI А6», р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 в митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до 60 днів під зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу № UА209060/2019/008448 від 01.11.2019 року в термін до 14.11.2019 року.

Згідно бази даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску в ПЕК АСМО «Інспектор», вищевказаний автомобіль за межі митної території України станом на 08.12.2019 року не вивозився, в будь-який інший митний режим ніж «тимчасове ввезення» не поміщувався. Таким чином, гр. ОСОБА_1 перевищев строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на двадцять діб але не більше ніж тридцять діб .

Що стосується пояснень позивача про редакцію ст. 481 МК України станом на день ввезення автомобіля та день винесення постанови, варто зауважити наступне.

Так, законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Відповідно до викладених змін, стаття 481 МК України містить у собі 6 частин.

Однак, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Таким чином із 22.08.2019 року стаття 481 МК України містить 6 частин. ОСОБА_1 ввіз вказаний транспортний засіб на митну територію України після вступу в силу змін до вказаної статті, а тому його посилання про неправомірність постанови у частині притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України є безпідставними.

Разом із тим, 22 вересня 2019 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо відтермінування застосування штрафних санкцій за порушення порядку ввезення транспортних засобів на митну територію України», яким, тимчасово, до 31 грудня 2019 року включно, відновлено дію пунктів 9-2 та 9-3 прикінцевих та перехідні положення МК України.

Пунктом 9-3 Прикінцевих та перехідних положень МК України установлено, що протягом 270 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Посилаючись на вказані пункти, позивач вважає, що підлягає звільненю від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 481 МК України. Однак першим абзацом вказаного пункту чітко визначені умови здійснення митного оформлення транспорнотго засобу, виключно за дотримання яких особа може бути звільнена від відповідальності за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту : сплата алежних митних платежів та добровільна плата до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо виконання ОСОБА_1 умов, передбачених вказаним пунктом Прикінцевих та перехідних положень, які діяли на момент ввезення автомобілю на митну територію України, а тому судом не може бути констатовано про можливість звільнення позивача від адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України, як і не може бути вказано про зворотнє. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини справи.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481» від 19.12.2019 року, розділ XXI "Прикінцевих та перехідних положеннь" Митного кодексу України доповнено пунктом 9-5 , який встановлює, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 481 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті".

Частиною 3 ст. 481 МК України передбачає застосування адміністративного стягнення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, розмір адміністративного стягнення за порушення митних правил передбачених ч. 5 ст. 481 МК України не може перевищувати 17000,00 гривень. У такому випадку, стягнення, накладене на позивача оскаржуваною постановою 85000,00 гривень судом не може бути визнано як правомірне.

Таким чином оскаржувана постанова в частині розміру накладеного стягнення не відповідає вимогам МК України, а тому підлягає скасуванню. Разом із тим, на підставі наданих позивачем доказів, суд позбавлений можливості встановити існування можливості звільнення позивача від адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України на підставі п. 9-3 Прикінцевих та перехідних положень МК України.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, як дискреційні повноваження слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення Конституції України та КАС щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Так, згідно ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою-п`ятою статті 481 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Таким чином, суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), підміняти його і перебирати на себе повноваження, надані органу доходів і зборів. Враховуючи наявність у діях чи бездіяльності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 481 МК України, однак, за умови відсутності можливості встановити дійсні обставини на підставі наявних у справі доказів, невідповідності накладеного стягнення вимогам МК України, беручи до уваги, що встановивши необхідні для розгляду справи обставини наявна можливість обирати з кількох юридично допустимих рішень, суд приходить до висновку про необхідність скасувати оскаржувану постанову та надіслати справу на новий розгляд до відповідного органу доходів і зборів.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст. ст. 72-77, 245-246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.481, 522, п. 9-3 , 9-5 Прикінцевих та перехідних положень МК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 4711/090/19 від 24.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України, винесену в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабак Володимиром Ярославовичем та направити справу на новий розгляд до Галицької митниці Держмитслужби.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук