Справа № 679/58/20
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/15/2020
Справа № 679/58/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Василюк Л.С.,

номер справи 679/58/19,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Острозький ВП ГУНП у Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Острозького ВП ГУНП у Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП №1 Острозького ВП ГУНП у Рівненській області старшого лейтенанта поліції Зелінського Д.А. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що оскарженою постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він 15 грудня 2019 року о 10 год. 00 хв. на просп. Незалежності в м. Острог, керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 , та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, яким може бути створена перешкода чи небезпека, та після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п.п. 18.1 та 9.9 б) ПДР України.

Мотивуючи свою невинуватість позивач зазначив, що не порушував п. 18.1 ПДР України, оскільки пішохід, яка переходила проїзну частину, що розділена «острівцем безпеки», ще не дійшла до такого, а тому він, знизивши швидкість руху перед нерегульованим пішохідним переходом та переконавшись у тому, що не створює перешкоди та небезпеки для пішохода, продовжив рух.

Також позивач вказав на дотримання ним вимог п. 9.9 б) ПДР України, оскільки при зупинці його автомобіля працівниками поліції включив аварійну світлову сигналізацію на такому із затримкою у декілька хвилин.

Вказує на протиправність дій поліцейського при винесенні відносно нього постанови, оскільки останній виніс таку за відсутності доказів його винуватості та без врахування фактичних обставин справи. Крім того вказує на порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки останній здійснив такий розгляд з позбавленням позивача гарантованих правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин позивач просить скасувати постанову інспектора СРПП №1 Острозького ВП ГУНП у Рівненській області Зелінського Д.А. серії ДП18 №314629 від 15 грудня 2019 року , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відзив на позовну заяві із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

ОСОБА_2 в поданій суду заяві свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року дана позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 січня 2020 року задоволено клопотання позивача про заміну у справі первісного відповідача належним відповідачем у справі - Острозьким ВП ГУНП у Рівненській області.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви справу просив розглянути у його відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, про що в матеріалах справи наявне відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засіданні не з`явився.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 №314629 від 15 грудня 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (арк. спр. 4).

ОСОБА_2 категорично заперечуючи вчинення ним даних адміністративних правопорушень та вказуючи на протиправність дій відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП, які передбачають відповідальність, зокрема за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах та за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку відповідно.

Згідно приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено що ОСОБА_2 15 грудня 2019 року о 10 год. 00 хв. на просп. Незалежності в м. Острог, керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 , та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, яким може бути створена перешкода чи небезпека, та після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п.п. 18.1 та 9.9 б) ПДР України.

Разом з тим, суд не може вважати вказані обставини доведеними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такі в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, ухвалою суду (арк. спр. 17) відповідачу було запропоновано подати відзив на позов, а тому у зв`язку із його ненаданням у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина шоста статті 162 КАС).

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі відповідно до положень статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваної постанови відповідно до норм КУпАП.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми права, які містяться у ст.ст. 9, 122, 251, 280 КУпАП, з урахуванням норм права, що містяться у ч. 2 ст. 19 Конституції України, та на окремі з яких вірно посилався позивач у позовній заяві.

Вирішуючи питання судових витрат, суд прийшов наступного.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За подання заяви про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення судовий збір не справляється у відповідності до ст. 297-4 КУпАП.

Враховуючи приписи наведених норм закону та зважаючи на відсутність інших осіб, які понесли судові витрати, суд прийшов висновку, що такі необхідно компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Острозького ВП ГУНП у Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора СРПП №1 Острозького ВП ГУНП у Рівненській області Зелінського Дмитра Анатолійовича серії ДП18 №314629 від 15 грудня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було врученоу день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Острозький ВП ГУНП у Рівненській області, місцезнаходження: 35800, Рівненська область, м. Острог, просп. Незалежності, 89.

Повне рішення суду складено 07 лютого 2020 року.

Суддя О.М. Гавриленко