Справа № 201/11818/19
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/4/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

30 cічня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Швачки Оксани Сергіївни (третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до командира 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Швачки О.С. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 1-4).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 22.10.2019р. відкрито провадження у справі і ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень п. 20 ч.1 ст. 4, ч.2 ст. 12, 257, 268, 286 КАС України (а.с. 10-11).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою командира 2-ї роти 2-го батальйону УПП в Дніпропетровській області Швачки О.С. від 03.10.2019р. серії АР № 895882 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, що сталося 03.10.2019р. о 10 год. 17 хв. 48 сек. за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, біля будинку 8р, що є порушенням п. 11.9. Правил дорожнього руху.

Позивач не погодився з притягненням його до адміністративної відповідальності, вважав, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення.

Пояснив, що трамвайні колії розташовані таким чином, що всі водії, які пересікають цю вулицю виїжджають на колію зустрічного руху і жодним знаком це не заборонено. 03.10.2019р. на автомобільній стоянці біля магазину «Варус» до нього підійшов інспектор і сказав, що він порушив п. 11.9 Правил дорожнього руху, показав відеофіксацію порушення, на якому взагалі не видно, що саме він скоював правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення мала розглядатися за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення - за адресою: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2А (у Шевченківському районі), де розташоване Управління патрульної поліції м. Дніпра. Проте інспектор цих положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, внаслідок чого справа розглянута не всебічно, позивач не зміг скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Зазначив, що інспектор УПП після висловлення звинувачень пішов до свого патрульного автомобілю, де виніс постанову, без підготовки справи до розгляду, без роз`яснення позивачеві його прав, вирішення клопотання, дослідження доказів.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову серії АР № 895882 від 03.10.2019р., провадження по справі закрити.

На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані 06.11.2019р. (а.с. 21).

У зв`язку із тим, що від інспектора УПП тривалий час не надходив відзив на позов, судом повторно була направлена ухвала про відкриття провадження у справі, і було встановлено двотактово десятиденний строк для подання відзиву (а.с. 27).

Від відповідача командира 2-ї роти 2-го батальйону УПП в Дніпропетровській області Швачки О.С. 04.12.2019р. до суду надійшов відзив (а.с. 25), в якому він не погодився із доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначив, що постановою від 03.10.2019р. серії АР № 895882 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що водій керуючи транспортним засобом Chtvrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по пр. Гагаріна в районі будинку 8г, здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив п. 11.9 Правил дорожнього руху. Також на вимогу інспектора не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п 2.4. «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, зокрема, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п. 11.9 Правил дорожнього руху України забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Виїзд на трамвайні колії зустрічного напрямку, а також розділювальну смугу заборонений, оскільки такі маневри можуть спровокувати виникнення дорожньо-транспортної пригоди в умовах інтенсивного руху.

На відео-запису з відеореєстратора зафіксоване інкриміноване позивачеві правопорушення, а саме, рух по трамвайній колії зустрічного напрямку. Позивач на неодноразову вимогу відповідача відмовлявся пред`являти документи, які зазначені в п. 2.1 ПДР. Розгляд справи проводився згідно чинного законодавства, позивача було ознайомлено з його правами відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Вважав безпідставними посилання позивача про порушення порядку розгляду справи (у т.ч. на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015), оскільки справа про адміністративне правопорушення була розглянута у скороченому порядку на місці у відповідності до вимог ст.ст. 222, 251, 252, 258 КУпАП.

На підставі вищевикладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач, який 27.12.2019р. отримав надісланий судом відзив інспектора УПП (а.с. 29- 30), правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Від третьої особи на стороні відповідача - Департамента патрульної поліції національної поліції України в особі її представника Марченка А.О. (діє на підставі довіреності від 04.01.2019р. а.с. 24), 20.11.2019р. до суду надійшли пояснення, заява про залучення третьою особою, про долучення DVD-диску, на якому зафіксоване правопорушення (а.с. 16-26), в яких представник Департамента не погоджувався з доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності, з тих самих підстав, що й інспектор УПП, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, просив залишити позовної заяву без руху.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Категорія адміністративного позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст.ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, постановою командира 2-ї роти 2-го батальйону УПП в Дніпропетровській області Швачки О.С. від 03.10.2019р. серії АР № 895882 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що водій керуючи транспортним засобом Chtvrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по пр. Гагаріна в районі будинку 8г, здійснив виїзд па трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив п. 11.9 Правил дорожнього руху. Також на вимогу інспектора не пред`явив поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів (а.с. 7).

Стосовно аргументів позивача щодо порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності в частині винесення спірної постанови на місці зупинки автомобіля позивача, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати таку справу, суд вважає на необхідне зазначити таке.

За приписами ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пункт 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015р. конкретизує, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідачем правомірно винесено спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його скоєння.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. (справа №5-рп/2015), яким надано тлумачення словосполученням «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», суд вважає необґрунтованим, оскільки вже після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 цього Кодексу зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджуються вимоги ч.4 ст.258 постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Щодо правомірності та обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 11.9. Правил дорожнього руху забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Під час огляду відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля, долученого до матеріалів справи, встановлено, що автомобіль Chtvrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, після чого здійснив паркування біля магазину «Варус».

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачається за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що питання, яке є спірним - доведення факту порушення водієм правил дорожнього руху - виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, інспектором УПП доведено, оскільки відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля підтверджено, що автомобіль Chtvrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, після чого здійснив паркування біля магазину «Варус». Патрульний автомобіль прослідував за автомобілем Chtvrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 і також здійснив паркування біля магазину «Варус». Після чого підготовка справи до розгляду і її розгляд здійснювався за допомогою фіксації на нагрудну камеру інспектора УПП.

Суд не приймає посилання позивача на те, що інспектор УПП незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не дав позивачеві можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису)

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З дослідженого відеозапису з нагрудної камери інспектора УПП видно, що під час підготовки справи до розгляду інспектором УПП було встановлено особу водія на підставі паспорта громадянина України і посвідчення водія, ознайомлено із відеозаписом порушення, йому були роз`яснені права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП.

На передбачені п. 2.4. Правил дорожнього руху вимоги інспектора УПП позивач тривалий час не реагував, відмовлявся надати документ, який посвідчує особу, а також документи, передбачені п. 2.1. Правил дорожнього руху - посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс. Вважав, що його зупинили протиправно, він Правил дорожнього руху не порушував, взагалі не був за кермом автомобіля, у зв`язку з чим став викликати поліцію за номером «102».

Проте як свідчать відеозаписи з відеореєстратора патрульного автомобіля і нагрудної камери інспектора УПП, відеоспостереження велося безперервно, патрульний автомобіль прослідував за автомобілем Chtvrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на трамвайні колії у зустрічному напрямку, після чого на нагрудну камеру інспектора УПП було зафіксовано, що за кремом перебуває саме позивач ОСОБА_1 , який потім пред`явив свій паспорт.

Ні чим не підтверджені доводи позивача про те, що розгляд справи не був здійснений у встановленому КУпАП порядку, а після висловлення звинувачень, інспектор пішов до свого патрульного автомобілю, де виніс постанову, не було підготовки до розгляду справи не було, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вирішені клопотання, не дослідженні докази.

Ці доводи спростовуються відеозаписом з нагрудної камери інспектора УПП Швачки О.С., на якому зафіксовано, що інспектор УПП Швачка О.С. повідомила дані про себе, пред`явила позивачеві своє посвідчення, з яким він ознайомився. Постанова складена інспектором не у патрульному автомобілі, а на місті зупини автомобіля Chtvrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , у присутності водія ОСОБА_1 , який перебував за кермом цього автомобіля. Інспектор записувала всі дані позивача на підставі наданих ним документів. а також з його слів, відповідала на його запитання. ОСОБА_1 заявляв клопотання про надання пояснень, надав їх усно і письмово, вони були розглянуті інспектором та оцінені.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

З матеріалів справи видно, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до постанови відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до п. 2 розділу 4 Інструкції № 1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП, однак даний пункт Інструкції, з огляду на те, що він передує п. 5 цього ж розділу Інструкції, встановлює загальні правила, які пунктом 5 корегуються (є виключенням) якщо ця постанова винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вказаний висновок суду підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.02.2018 року у справі № 536/583/17, де зазначено, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Верховний Суд дійшов висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 139 КАС України, враховуючи результат розгляду справи, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, приходжу до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до приписів ст.ст. 246, 245 КУпАП вирішується органом (посадовою особою), уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, а не адміністративним судом під час розгляду адміністративного позову, предметом якого є оскарження рішення такого органу (особи).

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14-2, 122, 219, 251, 265-4, 279-1, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 72-79, 139, 243, 255, 257, 268, 286 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до командира 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Швачки Оксани Сергіївни (третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03.10.2019р. серії АР № 895882 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. (ч.4 ст.286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч.5 ст.250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.С. Наумова