Справа № 548/2171/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 р.Справа № 548/2171/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Старосуда М.І. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карплюка Віталія Васильовича на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Старокожко В.П., м. Хорол, Хорольский район, Полтавська область, повний текст складено 12.12.19 року по справі № 548/2171/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Карплюка Віталія Васильовича

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора батальйону №1 роти №2 УПП в Житомирській області Карплюка Віталія Васильовича (надалі по тексту відповідач), третя особа-Хорольський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №1611516 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11 жовтня 2019 року, винесену інспектором УПП в Житомирській області ДПП батальйону №1 роти №2 Карплюком В.В. за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 02.12.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову серії ЕАК № 1611516 від 11.10.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн, винесену інспектором УПП в Житомирській області ДПП батальйону №1 роти №2 Карплюком Віталієм Васильовичем.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02.12.2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАК №1611516 від 11.10.2019 року о 14 год.20 хв. 11.10.2019 року ОСОБА_1 на 158 км. автодороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом AUDI Q7 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті «Березівка» зі швидкістю 135 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів на 85 км/год та порушив п. 12.4 ПДР.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження у справі є постанова серії ЕАК №1611516 від 11.10.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП України, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно законно, виходячи з наступного.

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАК №1611516 від 11.10.2019 року о 14 год.20 хв. 11.10.2019 року ОСОБА_1 на 158 км. автодороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом AUDI Q7 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті «Березівка» зі швидкістю 135 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів на 85 км/год та порушив п. 12.4 ПДР.

Висновки суду першої інстанції про скасування вказаної постанови грунтуються на тому, що відповідачем не підтверджено належними доказами порушення позивачем п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП настає у разі перевищення водієм встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП відбулося через порушення, на думку відповідача, позивачем п.12.4 ПДР України, оскільки позивач керуючи транспортним засобом AUDI Q7 державний номерний знак НОМЕР_1 у населеному пункті с. Березівка рухався зі швидкістю 135 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 85 км/год.

Згідно вимог п.п. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7.

Відповідно до п. 12.4. ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Отже, у разі перевищення водієм у населеному пункті швидкості руху транспортного засобу передбаченої п. 12.4. ПДР більш як на п`ятдесят кілометрів на годину настає відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Перевіряючи обгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП колегія суддів зазначає наступне.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1611516 від 11.10.2019 року містить посилання на те, що швидкість руху позивача вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam серії ТС № 000780.

Відповідно до роздруківки фіксування лазерним вимірювачем TruCam ТС № 000780 швидкість руху автомобіля AUDI Q7 державний номерний знак НОМЕР_1 складає 135 км/год.

Позивач зі швидкістю 135 км/год рухався в с. Березівка по автодорозі Київ-Чоп.

Тобто, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI Q7 державний номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 135 км/год рухався у населеному пункті, де допустима швидкість встановлена 50 км/год.

Отже, позивач допустив перевищення швидкості руху у населеному пункті більш як на п`ятдесят км/год.

Таким чином, лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 № 000780 підтверджено перевищення позивачем швидкості руху автомобіля AUDI Q7 державний номерний знак НОМЕР_1 у населеному пункті більш як на п`ятдесят кілометрів на годину та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Посилання позивача на те, що докази вини вчинення ним адміністративного правопорушення, отримані внаслідок використання лазерного вимірювача TruCam, є недопустимими, оскільки відповідачем не надано доказів правомірності використання вимірювача TruCam, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/1-2903-2012.

Цей сертифікат засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за № 222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п. п. 2. 5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 вказаного Порядку сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13720, виданого ДП «Укрметртестстандарт» лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 № ТС000780 відповідає вимогам технічної документації. Свідоцтво чинне до 21.12.2019 р.

Крім того, можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявним в матеріалах справи, виданим державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, експертним висновком від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Термін дії висновку до 27.09.2021 року.

Опломбування приладу TruCAM не передбачено експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами, що підтверджується листом ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року №22-38/49.

Відтак доводи позивача в цій частині відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Посилання суду першої інстанції на те, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази в підтвердження порушення позивачем ч.3 ст. 122 КУпАП колегія суддів вважає помилковими, оскільки в оскаржуваній постанові зазначено технічний засіб, яким було зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме прилад TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000780.

Також, посилання суду першої інстанції на те, що дані про транспортний засіб, що зазначені в постанові, не збігаються з даними на фотознімках, наданих відповідачем в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а саме: в постанові вказано номерний знак автомобіля AUDI Q7 - НОМЕР_1 , тоді як на фотознімках зазначено номер транспортного засобу «BERDA» та доказів ідентичності транспортного засобу відповідачем не надано, колегія суддів вважає помилковими, оскільки у транспортного засобу AUDI Q7 є державний номерний знак НОМЕР_1 та індивідуальний номерний знак «BERDA», що підтверджується витягом з бази «НАІС» ( Національної аналітичної інформаційної системи), а отже транспортний засіб зазначений в оскаржуваній постанові та на фотознімках є одним і тим же транспортним засобом.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про задоволення позову помилковими.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02.12.2019 року прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карплюка Віталія Васильовича задовольнити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02.12.2019 року по справі № 548/2171/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Карплюка Віталія Васильовича про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд О.М. Мінаєва