Справа № 200/12655/19-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 р. Справа№200/12655/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 01 лютого 1989 року по 31 березня 1989 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходився у 30-кілометровій зони Чорнобильської АЕС.

Проте, згідно витягу з протоколу Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 8 від 22.10.2019 року утвореною при Донецькій обласній державній адміністрації у зв`язку з не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження та поверненням особових справ заявників без розгляду на Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України визнано безпідставною видачу посвідчень ОСОБА_1 . Вважає, що факт виконання робіт у зоні відчуження підтверджено належними документами.

Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки воно прийнято із порушенням норм чинного законодавства та порушує його конституційні права.

Виходячи з наведеного, позивач просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи про відмову у встановленні статусу особи, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення категорії 1; 2) зобов`язати відповідача встановити позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1; 3) зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи видати позивачу посвідчення особи, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року вищевказану позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі із визначенням про її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

20 листопада 2019 року представник Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами (ч. 1 ст. 15 Закону № 796). Отже, чинне законодавство передбачає, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є періоди роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами. ОСОБА_2 не відноситься до зони відчуження, а тому на думку представника відповідача для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС немає законних підстав.

На підставі наведеного, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

04 грудня 2019 року судом залучено до участі у справі як другого відповідача Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Донецьку обласну державну адміністрацію.

18 грудня 2019 року представник Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що жодний документ не підтверджує саме факт виконання ОСОБА_1 робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження. В кожній довідці зазначено про відсутність виїздів на ЧАЕС та зазначено, що позивач залучався до заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у с. Темне.

Зазначає, що згідно довідки Головного управління МВС України у Київській області від 18.09.2018 № 2512/109/12, місце несення служби ОСОБА_1 є с. Темне, у маршрутному листі від 28.01.2004 року № 20/а-13 також зазначено місце несення служби с. Темне.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», с. Темне не відноситься до зони відчуження.

На підставі наведеного, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту (а.с. 18-20).

18 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Регіональної комісії із заявою про розгляд особової справи щодо встановлення статусу особи «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році».

До вказаної заяви позивачем надано копії наступних документів для встановлення статусу: паспорт, посвідчення, довідку МСЕК, довідку від 18.09.2018 № 2512/109/12, довідку від 09.02.1989, довідку від 01.04.1989 №173, довідку від 03.03.2004 № 43, маршрутний лист від 28.01.2004 № 20/а-13.

Згідно довідки № 2512/109/12 від 18.09.2018 року Головного управління МВС в Київській області, ОСОБА_1 залучався до заходів із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: з 01.02.1989 року по 28.02.1989 року с. Темне (наказ УВС від 14.03.1989 року №019), з 01.03.1989 року по 31.03.1989 року (а.с.14).

Відповідно довідки від 09.02.1989 року, ОСОБА_1 залучався до заходів із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.02.1989 року по 01.03.1989 року та з 01.03.1989 року по 31.03.1989 року (а.с. 22).

Згідно довідки Батальойну міліції з охорони зони радіоактивного забруднення ГУ МВС України в Київській області від 03 березня 2004 року №43 за роботу в с. Темне нараховано заробітну плату з урахуванням коефіцієнта 2 за період з 01.02.1989 року по 01.03.1989 року та з 01.03.1989 року по 31.03.1989 року (а.с. 84).

Як вбачається з маршрутного листа № 20/А-13, старшина міліції ОСОБА_1 при участі в заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС знаходився в зоні відчуження: з 01.02.1989 року по 28.02.1989 року, з 01.03.1989 року по 31.03.1989 року, місце служби с. Темне (а.с. 85).

У вищевказаних документах не зазначено кількість виїздів в зону відчуження.

Згідно з витягу з протоколу №8 від 22.05.2019 року Регіональна комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вирішила визнати безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 , у зв`язку з не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження (а.с. 17).

Позивач оскаржує вищевказане рішення, як таке що прийнято із порушенням норм чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ (далі - Закон № 796) учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 796 підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно ст. 65 Закону № 796 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

25.07.2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (далі- Постанова № 551),

Згідно пункту 11 Постанови №551, посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються в тому числі учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби); та довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку; довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

При цьому, згідно Постанови Кабінету Міністрів Української СРС від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Перелік населених пунктів, які відносяться до зон відчуження.

Як встановлено судом, позивач брав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС в селі Темне з 01.02.1989 року по 01.03.1989 року та з 01.03.1989 року по 31.03.1989 року.

Село Темне відсутнє у Переліку населених пунктів, які відносяться до зон відчуження.

Позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на території населених пунктів, які не відносяться до зони відчуження, у відповідача відсутні підстави для видачі позивачу посвідчення особи, яка брала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Рум`янцева, буд. 16, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, ідентифікаційний код юридичної особи 25917627), Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (місцезнаходження: вул. Рум`янцева, буд. 16, м. Краматорськ, Донецька область, 84333), Донецької обласної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Олекси Тихого, буд. 6, м. Краматорськ, Донецька область, 84306, ідентифікаційний код юридичної особи 00022473) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв