Справа № 520/1513/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

06 лютого 2020 р. справа № 520/1513/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 до Слідчого слідчого відділу Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції Літкевича В`ячеслава Павловича про визнання протиправними дій слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції Літкевича В.П., ІПН НОМЕР_1 , що полягають у привласненні протоколу №12/2014 від 10.09.2014р. та використанні його на власний розсуд, -

встановив:

За визначенням ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

При цьому, у розумінні п.7 ч.1 ст.4 означеного кодексу суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 40 цього ж кодексу до повноважень слідчого органу досудового розслідування віднесені такі: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Отже, у розумінні положень КАС України слідчий не може бути визнаний суб`єктом владних повноважень, а відтак, спори за участю слідчого, котрі виникли з приводу рішень та діянь в межах кримінального провадження, підлягають розгляду в порядку Кримінального процесуального кодексу України, а не за правилами адміністративного судочинства.

З приписів наведених норм закону чітко слідує, що слідчий ані за правовим статусом, ані за характером повноважень не може бути віднесений до суб`єктів владних повноважень, а будь-які рішення та діяння слідчого стосується виключно сфери правоохоронної, а не управлінської діяльності.

Відтак, будь-які суспільні відносин за участю слідчого ані за критерієм учасника, ані за критерієм змісту (рішення чи діяння) не можуть бути віднесені до сфери виконання публічно-владних управлінських функцій.

До того ж і сам по собі зміст самостійно сформульованих заявником вимог (оскарження дій слідчого з приводу привласнення протоколу №12/2014 від 10.09.2014р. та використання його на власний розсуд) виключає існування у даному конкретному випадку юридичного спору як такого.

Зважаючи на викладене, з урахуванням ст. 19 КАС України заявлені вимоги не містять складу юридичного спору взагалі, а тому не підлягають розгляду та вирішенню у порядку адміністративного судочинства України і не можуть бути розглянуті у судовому порядку взагалі.

Викладене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у п.п. 71 і 72 постанови від 20.02.2019 р. по справі №522/3665/17 (адміністративне провадження (№К/9901/38991/18, згідно з якою заявлення особою вимог не правового характеру зумовлює відсутність підстав для їх розгляду у порядку адміністративного судочинства. Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги те, що при вирішенні питання щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті ч. 3 ст. 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, суддя не роз`яснює позивачеві, згідно ч.ч. 2, 6 ст.170 КАС України, в порядку якого судочинства мають бути вирішені спірні правовідносини.

Аналогічна по суті правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №800/559/17, від 03.04.2018 року у справі №9901/152/18, від 30.05.2018 року у справі №9901/497/18, від 05.02.2019 року у справі №9901/638/18 та від 27.02.2019 року у справі №9901/798/18, яка в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України враховується суддею при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 19, 170, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Роз`яснити, що заявлені вимоги не підлягають розгляду та вирішенню у судовому порядку.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення), а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя Сліденко А.В.