Справа № 560/3749/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3749/19
РІШЕННЯ

іменем України

07 лютого 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Територіального підрозділу без статусу юридичної особи- Хмельницький районний відділ Управління Державної міграційної служби про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі територіального підрозділу - Хмельницького районного відділу Управління ДМС про визнання відмови протиправною та зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII.

Зазначає, що звернулась до відповідача з заявою про обмін паспорта громадянина України на новий паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки без використання засобів Державного демографічного реєстру у зв`язку з непридатністю старого паспорта для подальшого використання, а також через релігійні переконання.

У відмові відповідач послався на те, що особисті переконання особи, належність її до окремих соціальних груп та інші обставини не можуть бути законною підставою для звільнення від обов`язків перед державою або відмови від виконання законів.

Позивач відмову вважає протиправною, покликаючись на те, що не бажає надавати згоду на використання своїх персональних даних, що є обов`язковим для оформлення паспорта у іншому вигляді - у формі ID картки. Вважає, що видача паспорта у вигляді книжечки жодним чином не порушує будь-які права та інтереси, не загрожує безпеці і не свідчить про бажання уникнути будь-яких законних обов`язків перед державою, відтак відмова відповідача є протиправною.

Провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано строк для подання відзиву. Ухвала про відкриття провадження у справі отримана своєчасно, однак відзив на позовну заяву не подавався.

Судом витребувані та отримані матеріали розгляду заяви позивача, з якою вона зверталась до Хмельницького районного відділу Управління ДМС.

Дослідивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 04.10.2019 року звернулась до Хмельницького районного відділу Управління Державної міграційної служби у Хмельницькій області з заявою про видачу нового паспорта громадянина України у вигляді книжечки у зв`язку із непридатністю діючого паспорта для подальшого використання. Заявниця покликалась на наявність релігійних поглядів.

Відповідач листом від 01.11.2019 року №С-130/6/6802-19/6833.37/104-19 відмовив у видачі паспорта у формі книжечки посилаючись на те, що у ДМС та її територіальних органів/підрозділів за відсутності відповідного рішення суду немає підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі іншій, ніж ID картка. Відповідач посилався на те, що належність громадян до певних соціальних груп, а також їх релігійні чи інші переконання не можуть бути підставою для звільнення від обов`язку отримати паспорт у формі, яка затверджена на даний час, тобто у формі картки.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

За приписами Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (Закон № 5492-VI) одним з документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, є паспорт громадянина України. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Відтак, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 цього Закону передбачено, що документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Згідно з п. 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки.

Пунктом 131 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302) передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься інформація, а саме: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи, отже вносяться відцифровані персональні данні особи. До завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки.

Суд встановив, що у поданій заяві про видачу (обмін) паспорта громадянина України у формі книжечки позивач не давала своєї згоди на обробку та використання її персональних даних для оформлення ID картки.

Згідно з частиною 1 статті 6 закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI (далі по тексту - Закон №2297-VI) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (стаття 2 Закону №2297-VI). Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина 5, 6 статті 6 Закону №2297-VI).

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та ненадмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних. Відтак, реалізація державних функцій має здійснюватись без примушування людини до надання згоди на обробку її персональних даних, що означає те, що особи, які відмовились від надання згоди на обробку їх персональних даних, повинні мати альтернативу - можливість використання традиційних методів ідентифікації особи.

Суд повинен оцінити, чи передбачене законом таке обмеження, чи відповідає обмеження "нагальній суспільній потребі", тобто чи є воно необхідним у демократичному суспільстві і чи відповідає воно легітимній меті ( рішення ЄСПЛ у справі "Svyato-Mykhaylivska Parafiya v. Ukraine" від 14 червня 2007 року)

У даному випадку була відсутня будь-яка загроза національній безпеці, економічному добробуту або правам людини, а тому збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням держави в її особисте та сімейне життя.

На думку суду, відмова відповідача не була «необхідною у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що вона непропорційна цілям, які мали бути досягнуті, оскільки відмова обміняти документ з підстави, на яку послався орган влади, фактично позбавляє людину можливості посвідчити свою особу, а отже і користуватись наданими громадянськими правами.

З урахуванням викладеного, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17, суд дійшов висновку, що відмова органу ДМС з підстави, яка зазначена у листі від 01.11.2019 року №С-130/6/6802-19/6833.37/104-19, є протиправною, отже в цій частині позовні вимоги слід задоволити.

Що стосується вимоги про зобов`язання оформити та видати паспорт, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 16 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, обмін паспорта провадиться у разі:

зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові;

встановлення розбіжностей у записах;

непридатності для користування.

Пункт 17 зазначеного Положення передбачає, що для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм. За видачу паспорта справляється державне мито ( пункт 14 Положення)

Згідно з пунктом 18 Положення для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування.

Отже, як вбачається з наведених норм, існує відповідна процедура видачі (обміну) паспорта, яка передбачає крім заяви особи також необхідність подання нею інших матеріалів, у тому числі фотокарток, які потрібно вклеїти до нового паспорта, а також вчинення інших відповідних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, для зобов`язання відповідача видати новий паспорт взамін попередньому, суд повинен встановити те, що для прийняття позитивного рішення на користь заявниці було виконано всі умови, визначені законом.

З цією метою суд витребував у відповідача усі матеріали розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу (обмін) паспорта. На ухвалу суду орган ДМС надав копію заяви позивачки від 04.10.2019 року, яка вже була у справі, а також копію своєї відповіді. Будь-які інші документи відсутні.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 04.10.2019 року також не вбачається, що нею додавались будь-які документи для вирішення питання видачі нового паспорта, зокрема не зазначені додатки до звернення.

З огляду на це вбачається і ніким не спростовано, що заявниця не надала органу ДМС усі документи, необхідні згідно з Положенням, які давали б підстави видати ( обміняти) її паспорт, що, однак, з невідомих причин не було відображено у відповіді на її звернення.

Відповідно до КАС України рішення суду повинне бути законним та обґрунтованим.

Тому, хоч відповідач у своїй відмові посилався на іншу підставу для невидачі документа, не зазначивши про те, що заявник надала неповний пакет документів для вирішення її питання, суд не може обійти увагою дане питання, оскільки від цього залежатиме законність судового рішення.

Відтак, у даному випадку з метою захисту прав та інтересів особи суд вважає необхідним зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду. При цьому відповідач не може посилатись на підстави для відмови, яким суд вже надав оцінку, визнавши їх протиправними. У разі, якщо орган ДМС встановить належність та достатність документів, які надала або надасть заявниця для видачі їй нового паспорта, він повинен прийняти рішення на її користь.

У свою чергу суд звертає увагу позивача на зроблені вище висновки, які ґрунтуються на нормах Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, яке просить застосувати сама позивач. Це означає, що позивач повинна надати органу ДМС усі необхідні для оформлення нового паспорта документи, після чого він матиме можливість прийняти рішення про видачу нового паспорта (обміну) у формі книжечки.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а судові витрати - частковому стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Хмельницького районного відділу Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки, вчинену з підстави, зазначеної у листі від 01.11.2019 року №С-130/6/6802-19/6833.37/104-19.

Зобов`язати Хмельницький районний відділ Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу їй паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 500 (п`ятсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 лютого 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 -
Відповідач:Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Територіального підрозділу без статусу юридичної особи - Хмельницький районний відділ Управління Державної міграційної служби (вул. Пушкіна, 15,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя І.С. Козачок