Справа № 640/20183/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

представника позивача: Євтіхієва К.Л.;

представника відповідача: Бочковського Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 18.10.2019 р. ВП № 60351137, -

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.11.2019) визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бочковського Т.О. про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2019 ВП №60351137 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 10.10.2019 № 60279983 з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 3 165 941,62 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2019 ВП №60351137.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі фактичні обставини у справі, чим порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано заяву стягувача від 15.10.2019 р. про виправлення помилки у заяві про відкриття виконавчого провадження, якою орган ДВС повідомлено, що виконавчий документ пред`являється лише в частині сум судового збору, а також викладено клопотання про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із порушенням правил підвідомчості.

Отже, стягувачем помилково у заяві про відкриття виконавчого провадження не було вказано, що останній пред`являється до примусового виконання лише в частині стягнення судового збору у розмірі 672 350,00 грн.

Однак, не зважаючи на наявність вказаної заяви, 15.10.2019 р. державним виконавцем органу ДВС винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника, які містяться на всіх рахунках, відкритих боржником у АТ «Укргазбанк».

В цей же день, 15.10.2019 р. стягувачем через канцелярію органу ДВС подано заяву № 14/5-109-19 про повернення виконавчого документа стягувачу без подальшого виконання.

На підставі заяви стягувача від 16.10.2019 р. № 14/5-123-19 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, зміст якої був аналогічним відносно попередньої заяви, виконавче провадження було завершено з підстав, передбачених положеннями п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із поданням стягувачем письмової заяви про повернення виконавчого документа.

Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, а виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

В судовому засіданні представник позивача (апелянта) підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні. Вважає, що оскаржуване рішення винесено відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Господарським судом міста Києва 18.09.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 910/1783/19, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019, яка набрала законної сили 05.09.2019, видано наказ про примусове виконання рішення щодо стягнення з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 3% річних у розмірі 1 594 285,23 грн, інфляційні витрати у розмірі 15 985 836,11 грн, пеню у розмірі 11 704 620,22 грн., штраф у розмірі 8 887 008,53 грн. та судовий збір у розмірі 672 350,00 грн.

Надалі, Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві направлено заяву про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2019 №14/5-2776В, разом з вказаним наказом Господарського суду міста Києва від 18.09.2019.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві постановою від 10.10.2019 було відкрито виконавче провадження ВП № 60279983 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 №910/1783/19, а 17.10.2019 виконавче провадження ВП № 60279983 було завершене з підстав, передбачених положеннями пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, стягувач - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Як зазначено позивачем, 18.10.2019 із автоматизованої системи виконавчого провадження Дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» стало відомо про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2019 ВП № 60351137 щодо стягнення з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь Держави в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві виконавчого збору.

Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вважаючи вказану постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2019 ВП № 60351137 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернулось з позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2019 ВП № 60351137 з примусового виконання постанови від 10.10.2019 ВП № 60279983 про стягнення з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 3 165 941,62 грн, винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві відповідно до вимог чинного законодавства України. Суд першої інстанції зауважив, що позивачем в судовому порядку не оскаржено постанову про стягнення виконавчого збору від 10.10.2019 в рамках виконавчого провадження ВП № 60279983 на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 №910/1783/19, на виконання якої головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2019 ВП № 60351137.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII) визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 названого Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 ст. 27 цього Закону визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору є виконавчими документами та підлягають примусовому виконанню відповідно до даного Закону (ст. 3 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до абзацу 11 пункту 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5) у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3,4, 6 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що в автоматизованій системі виконавчого провадження 17.10.2019 зареєстровано постанову про стягнення виконавчого збору від 10.10.2019 №60279983 як виконавчий документ.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві 18.10.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60351137 з примусового виконання постанови від 10.10.2019 ВП № 60279983 про стягнення з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 3 165 941,62 грн.

З огляду на наведені вище обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2019 ВП № 60351137 з примусового виконання постанови від 10.10.2019 ВП № 60279983 про стягнення з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 3 165 941,62 грн. винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві відповідно до вимог чинного законодавства України.

Крім того, суд першої інстанції вірно зауважив, що позивачем в судовому порядку не оскаржено постанову про стягнення виконавчого збору від 10.10.2019 в рамках виконавчого провадження ВП № 60279983 на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 №910/1783/19, на виконання якої головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було прийнято оскаржувану постанову.

Колегія суддів, надаючи оцінку доводам апелянта, зауважує, що саме наявність постанови про стягнення з боржника виконавчого збору є наслідком винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, підстави щодо правомірності стягнення відповідачем виконавчого збору мають бути досліджені судом під час вирішення питання законності саме постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Натомість чинність постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та відсутність підстав вважати, що оскаржувана постанова винесена з порушенням законодавчовизначеного порядку, не може бути підставою для її скасування.

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 15.02.2018 р. у справі № 910/1587/13, від 03.03.2018 р. у справі № 925/1788/15, від 19.09.2018 р. у справі № 804/8289/16, від 29.03.2018 р. у справі № 8/39, від 14.05.2018 р. у справі № 908/2356/16, від 18.04.2018 р. у справі № 761/11524/15-ц колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в даних справах оскаржувались виключно постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та/або разом із постановою про відкриття виконавчого провадження.

В контексті вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2019 ВП№60351137 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 10.10.2019 №60279983 з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 3 165 941,62 грн, не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін, судові витрати відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України не підлягають перерозподілу та відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 244, 250, 287, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко