Справа № 372/4347/19
Суддя: Потабенко Л. В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/4347/19
Провадження № 2-а-14/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буротвій О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив скасувати постанову Державної служби геології та надр України № 101 від 11.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої на позивача накладено штраф у сумі 10 200,00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення, та поновити строк для оскарження постанови, оскільки постанову було надіслано на адресу підприємства з порушенням строку для її надсилання. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що перебуваючи на посаді директора ДП «Шпат», належним чином та в повному обсязі виконував вимоги законодавства, що регулюють діяльність підприємства та відповідні приписи та розпорядження, які видаються державними органами при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю). Актом перевірки №06-03/23/2018-95/п (255) від 07.11.2018 року дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин Державна служба геології та надр України зафіксувала невиконання пункту 1 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 14.09.2015 року №6081 (лист Держгірпромнагляду України №5444/0/3.1-12/6/14) - відсутній Акт про надання гірничого відводу для розробки ділянки «Вільха» родовища «Гірне» польовошпатових руд. Постановою Державної служби геології та надр України №3 від 11.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 57 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200,00 гривень. Рішенням Обухівського районного суду Київської області вказану постанову суду скасовано, провадження у справі закрито, а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2019 року вказане рішення скасовано та ухвалено постанову, якою скасовано постанову № 3 від 11.01.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення направлено до Державної служби геології та надр України на новий розгляд. 11.11.2019 року за результатом нового розгляду справи відповідачем було прийнято оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200,00 гривень. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, оскільки ДП «Шпат» з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами не здійснювало видобування корисної копалини на ділянці надр через оформлення дозвільної документації (в тому числі, акту про надання гірничого відводу), і, відповідно, доходу за вказаний в постанові період часу не отримувало, а при розгляді справи відповідач не надав жодних допустимих доказів щодо вчинення позивачем протиправних дій та порушив вимоги ст.ст. 33, 278 КУпАП та наклав стягнення на позивача після спливу строку для накладення адміністративного стягнення.Тому, позивач посилаючись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови у відповідача не було взагалі будь-яких доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, подав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що в діях позивача, якими порушено особливі умови спеціального дозволу на користування надрами, якщо це не пов`язано з отриманням доходу у великих розмірах, як відповідальною за це особою вбачається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.57 КУпАП. Окрім того вказав на те, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності винесена правомірно, на підставі, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією України та чинним законодавством, а тому позивачу слід відмовити в задоволенні його вимог та розгляд справи здійснювати без представника відповідача в порядку письмового провадження.

З огляду на викладені обставини, суд розглядає справу у відсутності відповідача та позивача, що відповідає положенням ст. 205 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.01.2019 року Державною службою геології та надр України було винесено постанову № 3 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 57 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 57 КУпАП, вважаючи її протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом за результатами розгляду якого Обухівським районним судом Київської області судом 20.05.2019 року ухвалено рішення, яким позов задоволено, та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення № 3від 11.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200,00 гривень за ч. 4 ст. 57 КУпАП, а провадження по справі закрито.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2019 року скасовано рішення Обухівського районного суду Київської області від 20.05.2019 року та прийнято по справі нову постанову, відповідно до якої скасовано постанову Державної служби геології та надр України № 3 від 11.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП та накладено штраф у розмірі 10200,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлено на новий розгляд до компетентного органу - Державної служби геології та надр України.

11.11.2019 року Державною службою геології та надр України було винесено постанову № 101 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 57 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Позивач не погодився з вказаною постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 57 КУпАП, вважаючи її протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до постанови № 101, ОСОБА_1 , який працює на посаді директора ДП «Шпат» у період з 14 вересня 2015 року по 22 грудня 2018 року вчинив адміністративне правопорушення на ділянці «Вільха» родовища «Гірне» (Житомирська обл., Романівський р-н, 0,3 км на південний захід від південної околиці с. Вільха) не виконав пункт 1 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 6081 від 14.09.2015 року в частині виконання умов Держгірпромнагляду України (лист від 14.07.2014 року № 5444/0/3.1-12/6/14) - відсутній Акт про надання гірничого відводу, чим порушено частину четверту статті 57 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно дост.9 КАС Українирозгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставинами, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною першою статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі виноситься уповноваженим органом після розгляду справи про адміністративне правопорушення, вимоги до змісту постанови викладено у ч.ч. 2, 3 ст.283 КУпАП.

Аналогічні вимоги щодо порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення та змісту постанови, винесеної за його наслідками містяться у Інструкції з оформлення Державною службою геології та надр України матеріалів про адміністративні правопорушення та накладення адміністративних стягнень, яку затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 347 від 14.08.2013 року.

Відповідно до п. 3.2. вказаної Інструкції, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду уповноважені посадові особи Держгеонадр України обов`язково вирішують питання, визначені статтею 278 КУпАП.

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст. 77 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч. 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП, у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дані обставини, в судове засідання відповідач не з`явився і не довів порушення позивачем особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, якщо це не пов`язано з отриманням доходу у великих розмірах,та правомірність прийнятого ним рішення по справі. Відтак суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача.

Крім того, відповідачем не зазначено, яким саме чином позивач вчинив адміністративне правопорушення, що виразилось в невиконанні п. 1 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, не додано доказів, на підставі яких відповідачем встановлено вказане правопорушення.

В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, який послугував підставою для винесення оскаржуваної постанови, також не містить достатніх даних про те, на підставі яких саме доказів відповідач зробив висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП, а зазначені в графі «до протоколу додаються» документи, також не свідчать про вчинення позивачем порушення особливих умов спеціального дозволу на користування надрами.

З врахуванням того, що при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які були враховані відповідачем під час її винесення, а також доказів, які підтверджували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 57 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

В приписі № 1275-14/06 від 07.11.2018 року надано строк на усунення порушень до 07.12.2018 року, що зафіксовані в акті перевірки № 06-03/23/2018-95/п від 07.11.2018 року, на підставі якого був складений протокол та винесена постанова відносно ОСОБА_1 , так протокол складено 22.12.2018 року, а постанова, якою позивача притягнуто до відповідальності за вказане порушення, була винесена 11.11.2019 року, тобто більше ніж через два місяці з дня виявлення порушення.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідач порушив строк накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП, що є порушенням принципу юридичної визначеності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, оскільки відповідачем допущено процесуальні порушення притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а оскаржувана позивачем постанова є протиправною, підлягає скасуванню та провадження по справі відносно позивача закриттю.

Згідно ч. 1ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що позивач спірну постанову отримав 25.11.2019 року, тому суд вважає пропущений позивачем строк оскарження спірної постанови до суду з поважних та об`єктивних причин, та вказаний строк підлягає поновленню.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що відповідачем не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення, натомість наявні в матеріалах справи докази підтверджують позицію позивача. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для оскарження постанови Державної служби геології та надр України, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 57 КУпАП.

Визнати протиправною і скасувати постанову Державної служби геології та надр України № 101 від 11.11.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 57 КУпАП та закрити провадження у даній справі.

Стягнути з Державної служби геології та надр України на користь ОСОБА_1 у відшкодування сплаченого судового збору 768, 40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (вул. Антона Цедіка, 16, м. Київ, 03057, ).

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна служба геології та надр України, адреса: 03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, .

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: