Справа № 140/2371/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2371/19 пров. № 857/11757/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агідель" до Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції - Сорока Ю. Ю.,

час ухвалення рішення - 26.09.2019 року, 12:42 год.,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 27.09.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агідель" звернулося в суд з позовом до відповідачів - Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління ДПС у Волинській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 14 червня 2019 року №, № та ГУ ДПС у Волинській області від 17 вересня 2019 року №, №, №.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 14 червня 2019 року № та від 14 червня 2019 року №. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 17 вересня 2019 року №, №, №.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що при оцінці обставин щодо реалізації товару - «яйце інкубаційне» за готівку в значній кількості кінцевому споживачу (не платникам податку), судом першої інстанції не було враховано, що надані позивачем для підтвердження операцій первинні документи не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: ТОВ «Агідель» було надано завірені копії видаткових накладних на реалізацію яєць фізичним особам, у яких відсутні підписи отримувачів, та прибуткових касових ордерів на отримані готівкові кошти від фізичних осіб-покупців. Для перевірки не надано договорів на реалізацію «яєць інкубаційних», хоча у видаткових накладних зазначено № та дата договору. Акти звірки взаєморозрахунків із фізичними особами, на які посилається суд, не підписані ні службовими особами ТОВ «Агідель», ні фізичними особами. Також не прийнято до уваги, докази здобуті в результаті проведених працівниками оперативного управління ГУ ДФС у Волинській області заходів щодо встановлення осіб, яким ТОВ «Агідель» реалізовано «яйце інкубаційне». Покликається на те, що позивач самостійно визнає, що «яйце інкубаційне» реалізоване нібито кінцевим споживачам фізичним особам, втратило термін свого зберігання та відповідно не може бути продано як товар, тому підлягає утилізації. Відтак, з врахуванням цих обставин вважає, що судом першої інстанції при винесенні судового рішення не було в повній мірі встановлено вищевикладені обставини справи, досліджено докази у справі та неправомірно застосовано норми чинного законодавства. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі помилкових висновків ГУ ДФС у Волинській області та ГУ ДПС у Волинській області про порушення ТОВ "Агідель" податкового законодавства, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що операції з реалізації товару - "яйце інкубаційне" ТОВ "Агідель" фізичним особам відбулися, були проведені в межах господарської діяльності Товариства та оформленні відповідними первинними документами. Також, враховуючи те, що яйця інкубаційні були реалізовані фізичним особам, факту розміщення відходів не мало місця, і донарахування екологічного податку є безпідставним. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник відповідача (апелянта) - Сахарчук А. А. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача - Максимчук Ю. В. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги та вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що з 20 лютого 2019 року по 03 квітня 2019 року працівниками Головного управління ДФС у Волинській проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Агідель" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року.

За результатами зазначеної перевірки податковим органом складено акт №7897/14-01/32498835 від 10 квітня 2019 року, в якому зазначено про порушення позивачем п.189.1ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 849 530 грн, в тому числі за червень 2016 року - 57 037 грн, липень 2016 року - 724 727 грн, січень 2017 року - 67 766 грн; п.198.1 ст.198 ПК України, завищено податковий кредит у спеціальній декларації на загальну суму 480 796 грн, в тому числі за березень 2016 року - 42 750 грн, квітень 2016 року - 16 667 грн, травень 2016 року - 9 417 грн, вересень 2016 року - 50 000 грн, жовтень 2016 року - 88 100 грн, листопад 2016 року - 144 089 грн, грудень 2016 року - 129 773 грн та застосуванні до даного порушення штрафної санкції в розмірі 480 796 грн; п. 246.2, п.246.3, п.246.4, п.246.5 ст.246 ПК України, в результаті чого занижено екологічний податок на суму 783 025 грн, в тому числі за 2 квартал 2016 року на 54 147 грн, 3 квартал 2016 року на 728 878 грн; ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування", в результаті чого нараховано, не відображення у звітності та не сплата єдиного внеску із нарахованих (виплачених) доходів на загальну суму 16 974,19 грн; п.170.9 ст.170, пп.164.2.20, п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 ПК України, в результаті чого виявлено заниження податкових зобов`язань з ПДФО при виплаті платникам податків доходу за період, що перевірявся на суму 245, 96 грн за 2018 рік; п.170.9 ст.170, пп.164.2.20, п.164.2 ст.164, пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого визначено заниження податкових зобов`язань по військовому збору при виплаті доходу на суму 20,50 грн за 2018 рік.

ТОВ "Агідель" не погоджуючись з висновками акту перевірки від 10 квітня 2019 року №7897/14-01/32498835 подало заперечення до акту перевірки.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки від 10 квітня 2019 року №7897/14-01/32498835 відповідачем проведено повторно позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агідель" з питань, що стали предметом заперечень, за результати якої складено акт перевірки від 04 червня 2019 року №11623/14-01/32498835.

З врахуванням висновків планової виїзної перевірки позаплановою виїзною перевіркою встановлено, що ТОВ "Агідель" відображено в бухгалтерському обліку у червні-липні 2016 року реалізацію за готівку в значній кількості "яйця інкубаційного" кінцевому споживачу (не платникам податку) за цінами (від 0,42 грн. до 0,6 грн. за шт.), що нижче від ціни (3,67 грн. за шт.) реалізації юридичним особам (СТОВ "Птахівниче"), на що виписані видаткові та податкові накладні на загальну суму 860 607 грн, крім того ПДВ - 172 141 грн, у зв`язку із чим ОУ ГУ ДФС у Волинській області направлено службову записку про організацію отримання пояснень у фізичних осіб, яким були реалізовані "яйця інкубаційні".

У відповіді на вказаний запит зазначено, що згідно з даними АІС "Податковий блок", АІС "Державний реєстр речових прав на нерухоме майно", АІС "Автомобіль", АІС "Cronis" громадяни з реквізитами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не значаться.

Крім цього, під час планової виїзної перевірки, ТОВ "Агідель" було надано завірені копії видаткових накладних на реалізацію яєць фізичним особам, у яких відсутні підписи отримувачів та прибуткових касових ордерів на отримані готівкові кошти від фізичних осіб - покупців.

Для перевірки не надано договорів на реалізацію "яєць інкубаційних", хоча у видаткових накладних зазначено номер та дата договору.

У ході перевірки на адресу окремих найбільших покупців направлено запити про надання інформації та документального підтвердження взаємовідносин з ТОВ "Агідель", проте на момент підписання матеріалів перевірки відповіді не надходили.

Отже, перевіркою не підтверджено факт реалізації "інкубаційних яєць" (відсутність підписів фізичних осіб у видаткових накладних на отримання яєць та наявність пояснень окремих фізичних осіб про непричетність до операцій з придбання яєць інкубаційних), то "яйця інкубаційні" в кількості 1 376 550 шт. використані не в господарській діяльності.

Враховуючи вищевикладене, а саме: використання яєць не в господарській діяльності, підприємством завищено дохід від реалізації за червень та липень 2016 року відповідно на 50 835 грн та 809 871 грн та завищено податкові зобов`язання з ПДВ за червень та липень 2016 року відповідно на 10 167 грн та 161 974 грн.

Разом з тим, враховуючи, що яйця інкубаційні використані не в господарській діяльності, податкові зобов`язання з ПДВ при цьому не нараховано.

Враховуючи дані оборотів по бухгалтерському рахунку 25 "Напівфабрикати", на якому обліковувались яйця інкубаційні, собівартість одного яйця у червні 2016 року становить 3,53 грн (списано на собівартість реалізованих яєць інкубаційних в кількості 199 320 шт. на суму 704 823 грн), у липні 2017 року становить 3,46 грн (списано на собівартість реалізованих яєць інкубаційних в кількості 1 430 930 шт. на суму 4 948 070 грн.).

Відтак підприємством занижено податкові зобов`язання по загальній декларації з ПДВ за червень 2016 року в сумі 57 037 грн (різниця в сумі занижених податкових зобов`язань - 67 204 грн та завищених податкових зобов`язань - 10 167 грн, за липень 2016 року в сумі 724 727 грн (різниця в сумі занижених податкових зобов`язань - 886 701 грн та завищених податкових зобов`язань - 161 974 грн).

Крім того, перевіркою встановлено, що позивачем заяви-клопотання для отримання дозволів на переміщення (реалізацію) протягом червня-вересня 2016 року "яєць інкубаційних" не подавало, дозвільних документів (ветеринарних свідоцтв) товариству не видавалось.

Також, у наданих для перевірки та завірених печаткою копіях видаткових накладних відсутні підписи фізичних осіб - отримувачів "яєць інкубаційних", що не дає змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійснені господарської операції.

Враховуючи вимоги ДСТУ 8118:2015 "Яйця курячі інкубаційні", а саме: гарантійний термін зберігання інкубаційних яєць - шість діб із дня знесення та те, що перевіркою не підтверджено факт реалізації фізичним особам яєць інкубаційних у червні-липні 2016 року, працівниками контролюючого органу було зроблено висновок, що яйця інкубаційні були зіпсовані, а відтак підлягали утилізації як відходи птахівництва.

Оскільки підприємством не надано документів на утилізацію яєць та враховуючи те, що на відходи яєць не встановлено клас небезпеки, застосовується ставка екологічного податку за розміщення відходів 1 класу небезпеки в розмірі 1 264, 07 грн за 1 т.

Враховуючи те, що яйця інкубаційні обліковувались на пташниках в селах Озютичі, Веселе, Оконськ, підприємством у порушення п.246.2, п.246.3, п.246.4, п.246.5 ст.246 Податкового кодексу України, занижено екологічний податок в сумі 699 127 грн, в тому числі за II квартал 2016 року на 48 345 грн (95 190 шт.*50грам*1128,63грн*3*3), III квартал 2016 року на 650 782 грн (1 281 360 шт.*50грам*1 128, 63грн*3*3).

На підставі акту перевірки від 04 червня 2019 року №11623/14-01/32498835, Головним управлінням ДФС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення від 14 червня 2019 року № яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 172 646, 00 грн; від 14 червня 2019 року №, яким до позивача застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в сумі 390 882, 00 грн; від 14 червня 2019 року №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з екологічного податку з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в сумі 82 172, 50 грн; від 14 червня 2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з екологічного податку з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в сумі 328 801, 25 грн; від 14 червня 2019 року №, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання з екологічного податку з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в сумі 462 935,00 грн.

Вищевказані податкові-повідомлення-рішення були оскаржені ТОВ "Агідель" в адміністративному порядку до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 28 серпня 2019 року №41364/16/99-99-11-04-01-25 частково задоволено скаргу ТОВ "Агідель", залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 14 червня 2019 року №, №, податкові повідомлення-рішення від 14 червня 2019 року №, №, № скасовано в частині застосованих штрафних санкцій.

17 вересня 2019 року ГУ ДПС у Волинській області по екологічному податку прийнято нові податкові повідомлення-рішення від 17 вересня 2019 року №, яким ТОВ "Агідель" збільшено суму грошового зобов`язання з екологічного податку в розмірі 65 738 грн; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з екологічного податку в розмірі 263 041 грн; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з екологічного податку в розмірі 370 348 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Волинській області від 14 червня 2019 року №, № та ГУ ДПС у Волинській області від 17 вересня 2019 року №, №, № та вважаючи їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт реалізації ТОВ «Агідель» фізичним особам «яйця інкубаційного» підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, рахунками на оплату, відомостями про реалізацію "яйця інкубаційного" фізичним особам, реєстром суб`єктів господарювання з якими ТОВ "Агідель" перебував у господарських відносинах. Також за фактом реалізації фізичним особам "яйця інкубаційного" ТОВ "Агідель" було складено в електронній формі та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні. Оплата за проданий ТОВ "Агідель" фізичним особам товар - "яйце інкубаційне" здійснена останніми у повному обсязі в готівковій формі через касу підприємства та підтверджується актами звірки взаєморозрахунків із фізичними особами. Відносно нарахування екологічного податку зазначив, що так як переміщення «яйця інкубаційного» не відбулося, а передумовою отримання ветеринарних документів є саме переміщення товару, то відповідно ТОВ «Агідель» не мало обов`язку чи необхідності отримувати дозвільні документи для їх реалізації. Також передумовою для нарахування та сплати екологічного податку є факт наявності та розміщення на території, належній товариству, відходів, їх обсяги та викиди.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

П.44.1 ст.44 ПК України передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

П.198.2. та 198.3 ст.198 ПК України передбачають, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно до положень п.200.1, 200.2 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (з наступними змінами та доповненнями) передбачає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо неможливо - безпосередньо після її закінчення. Підпунктом 2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, передбачено, що для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити.

Таким чином, з системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку про те, що віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту з податку на додану вартість можливо лише при фактичному здійсненні і підтвердженні належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарських операцій (зміну активів), яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні-липні 2016 року ТОВ "Агідель" реалізувало фізичним особам на підставі публічного договору "яйце інкубаційне" в кількості 1 376 550,00 шт. Ціна товару зазначалася на момент укладення договору та відображалася у рахунках на оплату товару та видаткових накладних.

Згідно з наданими представником позивача поясненнями, в травні - липні 2016 року на ТОВ «Агідель» склалася ситуація, при якій кількість власно виробленого інкубаційного яйця значно перевищувала потребу в інкубаційному яйці ТзОВ "Агідель", частину надлишкового інкубаційного яйця, що відповідало вимогам ДСТУ 8118:2015 ТзОВ "Агідель" реалізувало за відповідним Договором поставки СГ ТОВ "Птахівниче". Однак після закладки максимально можливої кількості яєць в інкубаторій ТОВ "Агідель" та реалізації СГ ТОВ "Птахівниче", на птахофермах підприємства залишалась велика кількість яєць, які внаслідок порушення умов та термінів зберігання не могло бути закладене в інкубаторій або реалізоване як інкубаційне, що відповідає вимогам ДСТУ 8118:2015. Протягом травня - липня 2016 року термін зберігання яєць на птахофермах ТОВ «Агідель» становив до 21-го календарного дня. Крім того, внаслідок відсутності місця в спеціально обладнаних складах, яйця зберігались у приміщеннях загального користування птахоферм при температурі від 22 до 28 С та відносній пологості 50-60%. У зв`язку з такими обставинами у ТОВ "Агідель" утворилася вимушена необхідність реалізації надлишків яйця за максимально можливими цінами будь- яким споживачам, в т.ч. і фізичним особам (не платникам податків).

У відповідності до наказу ТОВ "Агідель" від 23 червня 2016 року №01/1-70 "Про встановлення ціни на інкубаційне яйце" у зв`язку з перевищенням нормативного строку зберігання інкубаційного яйця та порушенням температурного режиму зберігання з 24 червня 2016 року встановлено мінімальні ціни на продаж інкубаційного яйця, зокрема, на яйце, яке відповідає вимогам ДСТУ 8118:2015 не менше 4,40 грн. з ПДВ, на яйце, яке не відповідає вимогам ДСТУ 8118:2015 не менше 0,60 грн з ПДВ (а. с. 120 т.1).

Отже, наданими поясненнями та відповілними документами повністю підтверджується неможливість застосування ринкових цін до товару, який втратив свої якісні характеристики (як яйця інкубаційні) в зв`язку з порушенням вимог, передбачених ДСТУ 8118:2015.

Тому з метою уникнення значно більших збитків, які полягають у псуванні продукції та її подальшої утилізації, в червні-липні 2016 року ТзОВ "Агідель" було реалізовано фізичним особам на підставі публічного договору яйце інкубаційне в кількості 1 376 550,00 шт.

Відповідно до ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно із ст.699 ЦК України пропозиція товару в рекламі, каталогах, а також інших описах товару, звернених до невизначеного кола осіб, є публічною пропозицією укласти договір, якщо вона містить усі істотні умови договору. Виставлення товару, демонстрація його зразків або надання відомостей про товар (описів, каталогів, фотознімків тощо) у місцях його продажу є публічною пропозицією укласти договір незалежно від того чи вказана ціна та інші істотні умови договору купівлі-продажу, крім випадків, коли продавець явно визначив, що відповідний товар не призначений для продажу.

Ч.1, 2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Як встановлено судом першої інстанції, товар передавався покупцям у момент укладення правочину, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними за період червень-липень 2016 року, рахунками на оплату за відповідний період, відомостями про реалізацію "яйця інкубаційного" фізичним особам за червень-липень 2016 року, реєстром суб`єктів господарювання з якими ТОВ "Агідель" перебував у господарських відносинах. (а.с.64, 76-77, 88-89, 121-186 том 1).

За фактом реалізації фізичним особам "яйця інкубаційного" в кількості 1 376 550, 00 шт. ТОВ "Агідель" було складено в електронній формі та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні. І цей факт сторонами визнається.

Відносно оплати отриманого товару, то відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Ст.706 ЦК України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання.

З наведеного вище вбачається, що ТзОВ «Агідель» в червні-липні 2016 року здійснювало продаж яйця інкубаційного на підставі публічного договору. Ціна зазначалася на момент укладення такого договору і фіксувалася у рахунках та накладних. При цьому, усною домовленістю сторони визначали порядок та строки оплати, що не заборонено чинним законодавством. Оплата за проданий товар була здійснена в повному обсязі готівкою через касу Товариства, що підтверджується долученими до матеріалів справи прибутковими касовими ордерами за відповідний період, карткою рахунку 361 ТОВ "Агідель" за червень-грудень 2016 року та виписками по особовому рахунку ТОВ "Агідель" (а.с.187-257, т.1). При цьому, у встановлених податковим органом порушеннях інтервал часу між відвантаженням продукції та її оплатою в переважній більшості випадків був у день відпуску товару.

Також, поставки товару - "яйце інкубаційне" підтверджуються, наявними в матеріалах справи актами звірки взаємних розрахунків із фізичними особами, що придбавали вищевказаний товар (а.с.40-53, т.2).

Суми податку на додану вартість по вищевказаних взаємовідносинах ТОВ "Агідель" з фізичними особами за червень 2016 року в розмірі 10 167 грн. та за липень 2016 року в розмірі 161 974 грн. віднесено позивачем до складу податкового кредиту у податкових деклараціях з податку на додану вартість відповідних періодів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені обставини у своїй сукупності підтверджують, що операції з реалізації товару - "яйце інкубаційне" ТОВ "Агідель" фізичним особам відбулися, були проведені в межах господарської діяльності Товариства та оформленні відповідними первинними документами.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що господарські операції щодо продажу готової продукції фізичним особам є оформлені належним чином і у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, без будь - яких дефектів їх оформлення.

У наявних в матеріалах справи видаткових накладних на реалізацію яєць інкубаційних зазначено: назву документа: видаткова накладна, її порядковий номер в бухгалтерському обліку підприємства; дата складання: вказана; назва підприємства, від імені якого вона складена: вказано ТОВ «Агідель», її код ЄДРПОУ, місцезнаходження, банківські та податкові реквізити; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: вказано; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: від імені ТОВ «Агідель» наявний підпис відповідальної особи та печатка. Від імені покупця - одержувача - вказано прізвище, ім`я та по-батькові, що надають змогу ідентифікувати особу, що приймала участь у здійснені господарської операції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані господарські операції спричинили реальні зміни в майновому стані підприємства. Рух товару та коштів за нього був відображений у бухгалтерському обліку позивача. За наслідками господарських операцій отримано економічний ефект, нараховано та сплачено податки.

При цьому, наявність певних помилок у оформленні первинних документів, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних виходить, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника мали місце.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі № К/9901/3443/18.

Таким чином, з урахуванням наявних у матеріалах справи первинних документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що господарські операції з продажу товару - "яєць інкубаційних" на підставі публічного договору з фізичними особами носили реальний характер, були належним чином відображені в бухгалтерському та податковому обліку ТОВ "Агідель", оформлені відповідними, належним чином оформленими, первинними документами та безпосередньо стосуються господарської діяльності Товариства, а тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 14 червня 2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 172 646, 00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім цього, щодо покликань апелянта на докази здобуті в результаті проведених працівниками оперативного управління ГУ ДФС у Волинській області заходів щодо встановлення осіб, яким ТОВ «Агідель» реалізовано «яйце інкубаційне», колегія суддів не приймає до уваги та зазначає, що обставини, на які посилається апелянт, жодним чином не підтверджують відсутності фактів здійснення господарських операцій з реалізації яйця інкубаційного фізичним особам, оскільки невідомо за яких обставин відбиралися такі пояснення. Також, невідомо в якому процесуальному порядку здійснювалося відбирання таких пояснень, адже жодних даних про заведення оперативно-розшукової справи апелянтом під час розгляду справи надано не було.

Тому доводи апелянта про відсутність здійснення господарських операцій позивачем, які базуються на вищевказаних поясненнях неідентифікованих фізичних осіб є безпідставними.

Щодо покликань податкового органу на порушення ТОВ "Агідель" реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено та підтверджено наданими представником позивача поясненнями, що за фактом реалізації фізичним особам товару - "яйця інкубаційного" в кількості 1 376 550, 00 шт. ТОВ "Агідель" було складено в електронній формі та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, а тому податкове повідомлення-рішення від 14 червня 2019 року №, яким до позивача застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у сумі 390 882, 00 грн. необхідно також визнати протиправним та скасувати.

Що стосується доводів контролюючого органу відносно того, що ТОВ "Агідель" дозволів на переміщення (реалізацію) фізичним особам товару - "яйця інкубаційного" протягом червня-липня 2016 року не отримувало, а лише отримувало ветеринарні свідоцтва Локачинської районної державної лікарні ветеринарної медицини з переміщення на інкубатор у м. Луцьк, необхідно вказати наступне.

Згідно ч.1 ст.32 Закону України "Про ветеринарну медицину" одержання ветеринарних документів для переміщення тварин, продукції тваринного походження, інших об`єктів державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду здійснюється з метою охорони території України від занесення хвороб тварин з території інших держав або карантинних зон та захисту населення від хвороб, спільних для тварин і людей, а також недопущення наявності залишкових кількостей ветеринарних препаратів та забруднюючих речовин у продуктах тваринного походження і кормах.

Разом з тим, як встановлено, товар - "яйця інкубаційні" в червні-липні 2016 року ТОВ "Агідель" реалізовувалися фізичним особам з місць їх зберігання, в тому числі з інкубатора у м. Луцьк, а тому переміщення позивачем таких яєць не відбувалося, що виключає необхідність отримання ТОВ "Агідель" дозвільних документів на переміщення для їх реалізації.

Відносно покликань апелянта на заниження ТОВ "Агідель" екологічного податку на загальну суму 699 127 грн, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.242 ПК України об`єктом та базою оподаткування є, зокрема, обсяги та види (класи) розміщених відходів, крім обсягів та видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання.

Разом з тим, ні в акті перевірки ТОВ "Агідель" від 10 квітня 2019 року №7897/14-01/32498835, ні акті повторної перевірки ТОВ "Агідель" від 10 квітня 2019 року №7897/14-01/32498835, жодного факту зберігання зіпсованого товару чи відходів ні перевіркою, ні іншими контролюючими органами зафіксовано не було.

Як встановлено судом, поняття «гарантійний термін зберігання» та «термін придатності» є різними за своїм змістом.

Так, гарантійний термін зберігання яйця інкубаційного становить шість діб із дня знесення. Впродовж гарантійного терміну зберігання яйце інкубаційне максимально призначене для інкубації та виходу добового молодняка.

У свою чергу термін придатності - це термін, впродовж якого яйце придатне для використання в господарських цілях.

На момент продажу «яєць інкубаційних» фізичним особам гарантійний термін зберігання яйця інкубаційного сплив, що унеможливлює його використання для інкубації, у зв`язку з великим відсотком падежу. Однак термін придатності цього яйця не закінчився, що не забороняє використовувати його у власних господарських цілях, не пов`язаних з інкубацією, зокрема в якості корму чи добавок для тварин.

Тому твердження апелянта про обов`язкову утилізацію яйця, на думку колегії суддів, не відповідають дійсності.

Тобто, враховуючи той факт, що яйця інкубаційні були реалізовані фізичним особам, про що вказано вище, факту розміщення відходів не мало місця, і донарахування, як наслідок, екологічного податку на суму 699 127 грн є безпідставним.

Таким чином, враховуючи усе наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувані податкові повідомлення рішення ГУ ДПС у Волинській області від 17 вересня 2019 року № та №, необхідно визнати протиправними та скасувати.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки суб`єктом владних повноважень не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Волинській області від 14 червня 2019 року №, № та ГУ ДПС у Волинській області від 17 вересня 2019 року №, №, №, а тому такі необхідно визнати протиправними та скасувати.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Агідель" згідно з платіжним дорученням №14397 від 14 серпня 2019 року (а.с.14, т.2) за подання позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 19210 грн.

Враховуючи повне задоволення позову та вимоги ст.139 КАС України, суд першої інстанції правильно стягнув на користь ТОВ "Агідель" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області та ГУ ДПС у Волинській області судовий збір в розмірі 19210 грн.

Згідно з ч. 3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Ч.7 ст.139 КАС України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано копії: Договору про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року між Адвокатським об`єднанням "АФК" та ТОВ "Агідель", Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 16 квітня 2019 року, рахунку №44 від 30 квітня 2019 року, рахунку № 63 від 10 червня 2019 року, рахунку №72 від 08 липня 2019 року, рахунку №74 від 01 серпня 2019 року, Акту виконаних робіт від 30 квітня 2019 року, Акту виконаних робіт від 10 червня 2019 року, Акту виконаних робіт від 08 липня 2019 року, Акту виконаних робіт від 01 серпня 2019 року, виписки по рахунку за 17 квітня 2019 року, виписки по рахунку за 21 червня 2019 року, виписки по рахунку за 16 серпня 2019 року та ордер про надання правової допомоги ТОВ "Агідель" серії ВЛ №000064565 від 02 вересня 2019 року (а. с. 62-75, т.2).

Враховуючи документальне підтвердження наданих адвокатом Максимчук Ю. В. послуг, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції про покладення на відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17900,00 грн, понесених позивачем у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі № 140/2374/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 10 лютого 2020 року.