Справа № 520/10833/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

06 лютого 2020 р. № 520/10833/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10,м. Київ,01061, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невиплати грошового забезпечення в день звільнення 09.06.2017 ОСОБА_1 всіх сум, що належать йому від Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період: листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, з 1 по 08 листопада 2016 року, з 14 по 31 грудня 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, з 01 по 08 червня 2017 року;

- стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 09.06.2017 по час вирішення вказаного спору;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з підготовкою справи до розгляду в суді, у розмірі 3200 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем вчинено неправомірні дії та допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати на його користь індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, жовтень 2016, з 1 по 08 листопада 2016, з 14 по 31 грудня 2016 року, січень 2017, лютий 2017, березень 2017, квітень 2017, травень 2017, з 01 по 08 червня 2017. З приводу вказаного питання позивач звертався до відповідача, проте був повідомлений, що у спірний період нарахування індексації не здійснювалось, оскільки не передбачалось нормами законодавства. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

11.11.2019 року через канцелярію суду представником відповідача було подано клопотання про заміну первісного відповідача у справі Департамент захисту економіки Національної поліції України на Національну поліцію України (вул. Академіка Богомольця,10 м. Київ, 01601).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 року, залишено без задоволення клопотання відповідача про заміну неналежного відповідача по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 24.12.2019 року розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами спрощеного провадження з викликом сторін та витребувати додаткові документи та пояснення по справі.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на помилкових висновках, оскільки у спірному періоді у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.

Судове засідання протокольною ухвалою суду призначено на 06.02.2020 року, всі учасники справи належним чином повідомлені, через канцелярію суду представником позивача надано клопотання про розгляд справи по суті у письмовому провадженні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився клопотань через канцелярію суду щодо причин не явки не надавав.

З огляду на положення ч. 3 ст. 252 КАС України, де зазначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, і ту обставину, що належним чином повідомленні представник сторін до суду не прибули, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву за процедурою письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції.

Так, матеріали справи свідчать, що з 07.11.2015 року наказом голови Національної поліції України №187 о/с від 13.11.2015 ОСОБА_1 було прийнято на службу в управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України на посаду оперуповноваженого відділу, та було присвоєно спеціальне звання «капітан поліції».

Наказом управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України від 07.06.2017 № 190 о/с позивача було звільнено з вищезазначеної посади та переведено для подальшого проходження служби до ГУНП в Харківській області Національної поліції України з 09.06.2017 року.

Зі змісту позовної заяви вбачаються доводи позивача стосовно того, що в порушення вимог ст. ст. 115, 116 Кодексу законів про працю управлінням захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України не здійснено нарахування грошового забезпечення в день звільнення 09.06.2017 , що підлягають виплаті працівники.

Також у позовній заяві вказано, що з метою з`ясування питання нарахувань та виплат, які передбачені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 "Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799 під час проходження служби представником позивача направлено адвокатський запит до управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України щодо надання інформації про грошове забезпечення, яке він отримував щомісяця за весь час проходження служби в управлінні захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України.

Листом від 03.10.2019 року №146аз,№147аз, №148аз, №149аз, №150аз, №151аз, №152аз, №153аз, №154аз, №155аз, №156аз, №161аз, позивачу надано запитувані документи.

Зі змісту позовної заяви вбачаються доводи позивача стосовно того, що дослідивши інформацію зазначену в розрахункових листах наданих Департаментом захисту економіки НП України, останнім встановлено відсутність нарахування та виплати відповідачем індексації грошового забезпечення, яка передбачена ч.5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ.

Так, позивачем вказано, що з метою досудового врегулювання та поновлення порушених трудових прав, з`ясування причин та умов не нарахування індексації за період проходження служби в УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України, представник позивача звернувся до ДЗЕ НП України, де відповідальна особа повідомила, що індексація грошового забезпечення працівників поліції здійснюється лише з набранням чинності постанови КМУ №782 від 18.10.2017, якою включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. ч. 1, 5 ст. 94 Закон України "Про Національну поліцію", поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно із положеннями ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно з приписами ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Як передбачено положеннями ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно із приписами п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Судом під час розгляду справи встановлено, що до зазначеної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Зі змісту наданого представником відповідача відзиву на позов встановлено, що оскільки поліцейських не було включено до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення, то відповідачем і не було проведено індексації грошового забезпечення позивача.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Положеннями ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" визначено прожитковий мінімум на 2015 рік на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 вересня - 1330 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", прожитковий мінімум для відповідних соціальних і демографічних груп населення на 2016 рік та в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 01.01.2016 року 1378 гривень, з 01.05.2016 1450 гривень, з 01.12.2016 1600 гривень.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум для відповідних соціальних і демографічних груп населення на 2016 рік та в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: складає з 01.01.2017 року - 1600 гривень, з 01.01.2017 1684 гривні, з 01.12.2017 - 1762 гривні.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

З наявних в матеріалах справи доказів, а саме розрахункових листів, вбачається, що отримуваний позивачем дохід у спірний період щомісячно перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно, за основу для розрахунку щомісячних сум індексації має братися визначений Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у відповідні місяці.

Як передбачено приписами ст. 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно із п. 11 розділу I Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 р. № 260, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 р. за № 669/28799, грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Доводи представника відповідача, викладені ним у відзиві на позов, не позбавляють відповідача обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.

Водночас, суд зазначає, що приписами ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

При цьому, суд зазначає, що жодних змін до зазначеної норми внесено не було, що свідчить про її дійсність.

Під час розгляду справи до суду не надано та судом самостійно в рамках з`ясування обставин у справі не встановлено доказів нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний у даній справі період, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні, за період : з 09.06.2017 року по час вирішення вказаного спору, суд зазначає, що під час розгляду справи доказів щодо затримки розрахунку при звільненні позивачем не надані. Щодо невиплати індексації за період з листопада 2015 року по червень 2017 року, то суд в цій частині позовні вимоги задовольняє, а тому не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні з 09.06.2017 року по час вирішення вказаного спору.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по червень 2017 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Також, разом із позовними вимогами позивачем заявлено клопотання про стягнення з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на його користь витрат на правову допомогу в сумі 3 200 грн.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що положеннями ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В той же час, положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз долучених представником позивача до матеріалів справи доказів свідчить, що в обґрунтування поданої заяви до суду подано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5422, виданого 22.03.2019 року, ордеру серії ДН №083865, договору №б/н про надання правової допомоги від 24.09.2019 року, акту виконаних робіт від 27.09.2019 року, квитанції № 0.0..1 від 27.09.2019 року про сплату за послуги адвоката відповідно до акту виконаних робіт ОСОБА_1 .

Відповідно до зазначених доказів адвокатом позивачу надано послуги, а саме: усна консультація без вивчення документів в розмірі - 200 грн., надання усної консультації з вивченням документів в розмірі - 500 грн., складання адвокатського запиту - 500 грн., підготовлена та подана позовна зава до Харківського окружного адміністративного суду - 2000 грн.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

При цьому, суд зазначає, що зі змісту норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про компенсацію судових витрат, оскільки надані представником позивача докази не містять в собі жодних обґрунтувань стосовно наданих послуг щодо усної консультації без вивчення документів у сумі 200,00 грн. та усної консультації з вивченням документів у сумі 500,00 грн. Складання адвокатського запиту у сумі 500,00 грн. При цьому, зі змісту наданих доказів суд не має можливості встановити стосовно чого саме адвокатом було надано зазначені послуги, який об`єм наданої послуги та який адвокатом витрачено час на їх надання.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про компенсацію судових витрат та стягнення на його користь судових витрат у сумі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01061) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, з 01 жовтня по 18 жовтня 2016.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, з 01 жовтня по 18 жовтня 2016.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01061, код ЄДРПОУ - 40111732).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2020 року.

Суддя О.М. Шляхова