Справа № 182/7579/19
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/7579/19
Провадження № 2-а/0182/12/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.02.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря судового засідання Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Сектору реагування патрульної служби № 4 Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, майора поліції Ликова Олексія Анатолійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 31.10.2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

23.10.2019 року відносно нього інспектором Сектору реагування патрульної служби № 4 Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, майора поліції Ликовим О.А. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 294080 від 23.10.2019 року в якій зазначено, що він 23.10.2019 року о 17 год. 00 хв. у м. Нікополь по вул. 50 років НЗФ біля буд. 2/3 керував мопедом без посвідчення водія відповідної категорії «А1», тобто не маючи права керування таким т/з, чим порушив п. 2.1. «а» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП України.

Зазначеною постановою було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вказану постанову він вважає такою, що винесена всупереч норм КУпАП, посилаючись на наступне.

Так, вказана спірна постанова винесена з порушенням ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП України, не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, всупереч ст. ст. 247, 251, 252 КУпАП України.

Крім того, зазначає, що п. 2.1. «а» ПДР України передбачає обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, але мопед, яким він керував не є механічним транспортним засобом і не підпадає під вимоги п. 2.1. «а» ПДР України.

В той же час згідно п. 2.13 ПДР України, мопеди належать до категорії А1, у зв`язку з чим необхідно отримання водійського посвідчення вищої категорії, для керування мопедом.

Тобто ПДР України містить суперечливі норми.

В той же час необхідність мати водійське посвідчення категорії А1 суперечить Віденській конвенції про «Дорожній рух» від 08.11.1968 року.

На підставі викладеного, просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 294080 від 23.10.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ст. 126 ч. 2 КУпАП; провадження по справі закрити.

Ухвалою судді від 05.11.2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі (а.с. 11-12).

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КАС України відповідача та інших учасників справи було негайно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 13-18).

Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

27.11.2019 року на адресу суду від Заступника начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, В.Фільченко, надійшла завірена копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 294080 від 23.10.2019 року (а.с. 19-20).

Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив.

У судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 25).

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи, згідно положень ч. 3 ст. 268 КАС України.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.10.2019 року інспектором Сектору реагування патрульної служби № 4 Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, майором поліції Ликовим О.А. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 294080 від 23.10.2019 року згідно якої, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 23.10.2019 року о 17 год. 00 хв. у м. Нікополь по вул. 50 років НЗФ біля буд. 2/3 керував мопедом Хонда Такт без посвідчення водія відповідної категорії «А1», тобто не маючи права керування таким т/з, чим порушив п. 2.1. «а» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП України (а.с. 20).

У своєму позові позивач не погоджується з тим, що ним було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та зазначає про відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджували факт його неправомірних дій.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 2.1(а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ПДР України, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

З огляду на наведене транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованої в МЮУ 10.11.2015 року за № 1408/27853, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, вона повинна містити інформацію про місце вчинення адміністративного правопорушення та докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що позивач не спростовує сам факт керування мопедом Хонда Такт, який є двоколісним транспортним засобом та має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см, що підтверджується відповідними доказами (а.с.26), тобто який не є механічним транспортним засобом та не передбачає наявність посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що узгоджується з положеннями ПДР України (п.п.1.10, 2.1а).

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений частиною 2 статті 126 КУпАП, сама ж по собі наявність постанови про адміністративне правопорушення не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача і приходить до висновку про скасування постанови інспектора Сектору реагування патрульної служби № 4 Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, майора поліції Ликова Олексія Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 294080 від 23.10.2019 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог в частини визнання дій інспектора Сектору реагування патрульної служби № 4 Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, майора поліції Ликова Олексія Анатолійовича протиправними, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з цим, визнання дій суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності незаконними, а постанови протиправною, виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог адміністративного позову частково лише в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 294080 від 23.10.2019, про накладення штрафу на позивача, за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 19, 46, 77, 78, 90, 243, 245, 251,252, 257, 268, 271, 280, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Сектору реагування патрульної служби № 4 Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, майора поліції Ликова Олексія Анатолійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Сектору реагування патрульної служби № 4 Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, майора поліції Ликова Олексія Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 294080 від 23.10.2019 року на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 510 грн., провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншому відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О. В. Рунчева