Справа № 127/6742/16-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/6742/16-а

06 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

позивача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці (далі УПФУ у м.Вінниці), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії; зобов`язати УПФУ у м.Вінниці здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, підтвердженої довідкою прокуратури Вінницької області від 23.02.2016 №18/89, із розрахунку 90% від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії з урахуванням фактично отриманих виплат і умов оплати праці, що існували на день призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Вінницького міського суду від 25 травня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії УПФУ у м.Вінниці щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .. Зобов`язано УПФУ у м.Вінниці здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з дня звернення щодо перерахунку пенсії, тобто, з 11.02.2016 відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" і постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 р., виходячи з 90% заробітної плати на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 23.02.2016 р. №18/89, виплатити недоплачену суму. В решті позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року задоволено апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області-правонаступника управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області) про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії скасовано в частині задоволення позову.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

В решті постанову залишено без змін.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 01.12.2004 року перебуває на обліку в органі пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру". Розрахунок пенсії був здійснений, виходячи з 90% розміру середнього місячного заробітку.

11.02.2016 року позивач звернувся до УПФУ у м.Вінниці із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у зв`язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09 грудня 2015 року № 1013 (далі Постанова КМУ № 1013), з врахуванням довідки прокуратури Вінницької області від 23.02.2016 №18/89 про заробітну плату.

Проте листом від 12 березня 2016 року № 564/06-33-2/02-1 відповідач повідомив позивача, що відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема, у відповідності до Закону України "Про прокуратуру", у зв`язку з чим з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеним Законом, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", а тому внесені Законами зміни до статті, що регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з набранням чинності 15 липня 2015 року Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII) втратили чинність положення статті 50-1 Закону № 1789-XII щодо перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

Закон № 1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури. Визначення таких умов та порядку покладено на Кабінет Міністрів України ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, п.13 Розділу ХІІІ Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VІI.

Оскільки на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Уряд відповідний нормативно-правовий акт не прийняв, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач не мав правових підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою ст.50-1 Закону №1789-XII.

ІІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ЗАЯВИ

17 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Сьомого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови від 02 жовтня 2019 року за виключними обставинами.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Визнання Конституційним судом України неконституційним положення закону, яке стало визначальним при ухваленні постанови судом апеляційної інстанції, на думку ОСОБА_1 , є виключною обставиною у даній адміністративній справі.

Просить переглянути постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі №127/6742/16-а, за наслідком чого її скасувати, а Постановою Вінницького міського суду від 25 травня 2016 року залишити без змін.

ІV. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши обґрунтованість доводів заявника наявними доказами та змістом відповідних норм права, оцінивши долучені до справи документи за правилами ст. 90 КАС України, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В силу приписів частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII від 13 грудня 2019 року N 7-р(II)/2019 справа N 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

За положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 13 грудня 2019 року N 7-р(II)/2019 вказано про втрату чинності положеннями Закону N 1697-VII, з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, та установлено наступний порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Таким чином, саме з 13 грудня 2019 року втратили чинність положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, згідно із якими повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.

Відповідно, саме з 13.12.2019 року, з дня втрати чинності положеннями частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, підлягає застосуванню частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII в первинній редакції: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Таким чином, положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13.12.2019 року, та не поширюють свою дію на правовідносини, які виникли до 12.12.2019 року включно.

Оскільки, як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанцій, так і станом на дату прийняття Сьомим апеляційним адміністративним судом постанови від 02 жовтня 2019 року, положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України, відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року N 7-р(II)/2019 виключною обставиною для перегляду постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 року у даній справі.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому він не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року N 7-р(II)/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

При цьому колегія зазначає, що наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суб`єкта владних повноважень із відповідною заявою про захист його прав на підставі зазначеного Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 127/6742/16-а, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 не вплинуло на правильність висновків апеляційного суду під час ухвалення постанови про перегляд якої просив заявник.

V. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, доводи заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 у даній справі у зв`язку з виключними обставинами є необґрунтованими, що свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні такої заяви.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 лютого 2020 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.