Справа № 754/18534/19
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/71/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Київській області Бондаря Олександра Сергійовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.12.2019 року на місці зупинки інспектором взводу № 1 роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП лейтенантом поліції Бондаром О.С. винесено постанову серії ЕАК №1885623 про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до змісту постанови 20.12.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 на дорогах, які мають дві смуги руху в одному напрямку руху, рухався в крайній лівій полосі при вільній правій полосі для руху, чим порушив п. 11.5 ПДР України та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач не погоджується із зазначеною постановою та вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. 20.12.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Vivaro, номерний знак НОМЕР_1 , рухався автодорогою М-03 (Київ - Харків - Довжанський) в напрямку міста Києва і був зупинений відповідачем на 76 км. (пост Березань). Після зупинки, згідно ПДР, до нього підійшов відповідач і попросив пред`явити документи на право керуванням автомобілем, у зв`язку з тим, що позивач нібито порушив швидкісний режим даної ділянки. В свою чергу позивач повідомив, що рухався згідно ПДР для даної ділянки, швидкісний режим не порушував і попросив пред`явити службове посвідчення і ознайомити його з доказами нібито його правопорушення. Відповідач пред`явив службове посвідчення і повідомив, що швидкість автомобіля позивача він вирахував на свою думку, шляхом своїх внутрішніх переконань. Разом з тим, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 нібито ще порушив рядність руху, а саме П.11.5.ПДР. Позивач попросив інспектора ознайомити мене з доказами правопорушення, на що той зазначив, що ознайомлювати з доказами він не зобов`язаний, а надасть докази тільки в суді. Після чого позивач зателефонував на 102 та заявив про спірну ситуацію, що склалася і попросив допомогти розібратись у даному конфлікті, на що отримав запевнення, що його заяву отримали і до них направлять співробітників поліції для вирішення ситуації. Пізніше позивачу зателефонували з номера (4576) 62930, представившись черговим поліцейським з м. Березань, який повідомив, що отримав його звернення, але допомогти нічим не може тому, що пост на якому трапилась подія знаходиться на території м. Березань, а співробітники поліції, котрі там працюють відносяться до патрульної поліції м. Бориспіль, порадив змиритися з діями інспектора поліції, а потім на його дії скаржитися до його безпосереднього керівника в м. Бориспіль, або оскаржити його дії в суді. Потім до позивача підійшов відповідач і запропонував отримати копію постанови. Дана постанова була складена без участі позивача та невідомо коли і де. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, до постанови не долучено відеозапис з нагрудної камери, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК№1885623 від 20.12.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн.

Відповідно до вимог ст. 19, 257 КАС України справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Київській області Бондаря О.С. про скасування постанови розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04.02.2020 року до суду надійшов Відзив відповідача на позов. Відповідно до заперечень, викладених у ньому, відповідач зазначає, що згідно Постанови, винесеної інспектором взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенантом поліції Бондарем О.С., 20.12.2019 о 23 год. 46 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Opel Vivaro», н.з. НОМЕР_2 на А/Д Київ-Харків, 76-км, на дорогах, які мають дві смуги руху в одному напрямку руху рухався в крайній лівій полосі при вільній правій полосі для руху, чим порушив п. 11.5 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425, 00 грн. Відповідно до п. 11.5 ПДР: на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню, ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті , а також для повороту ліворуч , розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).Вимога цього пункту Правил закладена ще й у основоположному пункті 1.2 та стосується доріг з двома і більше смугами руху в одному напрямку. Розташування транспортних засобів на такій дорозі повинно постійно тяжіти до правого краю проїзної частини, перш за все для збільшення пропускної здатності дороги, здійснення безпечного об`їзду та випередження.В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів (п. 1.2 ПДР).На відео з нагрудної камери Інспектора, зафіксований порядок розгляду оскаржуваної постанови.В ході спілкування, Інспектор роз`яснив позивачу права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наміру скористатися будь-яким з них він не виявив. Також позивача було ознайомлено з вчиненим ним правопорушенням, а саме порушенням п. 11.5 ПДР на місці вчинення правопорушення. Натомість позивач вводив інспектора в оману, повідомляючи неправдиву інформацію щодо стану дорожнього полотна.В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, про що роз`яснено порушнику. Позивач під час розгляду справи не заперечував той факт, що дійсно рухався у крайній лівій смузі, але не вважає це порушенням. На підставі вище викладеного відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

04.02.2020 року до суду надійшла Відповідь позивача на відзив, в якій він вказує про необгрунтованість доводів представника відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.12.2019 року на місці зупинки інспектором взводу № 1 роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП лейтенантом поліції Бондаром О.С. винесено постанову серії ЕАК №1885623 про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначено про те, що 20.12.2019 року о 23 год. 46 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 на А/Д Київ-Харків, 76-км., на дорогах, які мають дві смуги руху в одному напрямку руху, рухався в крайній лівій полосі при вільній правій полосі для руху, чим порушив п. 11.5 ПДР України та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 283 КпАП України встановлено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 5 Розділу IV Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі

Відповідно до пункту 6 IV Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частинами 1, 2 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Під час розгляду справи встановлено, що інспектор поліції при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановив всіх об`єктивних обставин справи, не перевірив твердження позивача, не переконався у тому, що його твердження є безпідставними, не долучив до постанови будь-яких належних доказів на підтвердження вини позивача.

Також інспектором не було враховано пояснення позивача стосовно наявності інших автомобілів, які рухалися праворуч від нього, що робило неможливим перестроювання з крайньої лівої смуги праворуч.

Слід також зауважити, що стороною відповідача не було надано суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача, а долучені до відзиву докази жодним чином не спростовують твердження позивача щодо безпідставності викладеного у постанові.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а постанова інспектора, дії якого щодо її винесення є незаконними, - скасуванню.

З урахуванням ч. 1 ст.139 КАС України судові витрати суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 8, 9, 19, 77, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Київській області Бондаря Олександра Сергійовича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Київській області Бондаря Олександра Сергійовича від 20 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Інспектор взводу № 1 роти 2 БПП в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Бондар Олександр Сергійович, адреса: Київська область, м. Бориспіль, вул. Кошового, 4.

Повний текст рішення виготовлений 07 лютого 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська