Справа № 240/10382/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/10382/19

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Скорик С.В.,

за участю: представника позивача - Хаюка С.В, позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - Смолянюка О.С., Горкуші М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області області від 08.08.2019 №380-ДК/0269 Пр/03/01/1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перевірку проведено із порушенням вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який поширюється на дані правовідносини. Крім того, викладені у приписі порушення не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки більшість із земельних ділянок, які обстежено, взагалі ним не використовувалась, щодо інших у позивача були договори оренди.

Ухвалою суду від 20.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він заперечує щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що перевірку проведено відповідно до Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а тому Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не підлягає застосуванню. Також вказав, що на час проведення перевірки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які ним використовувались та які було обстежено в ході перевірки (а.с.71-80).

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували з підстав, наведених у відзиві на позов, просили у позові відмовити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 12.07.2019 №380-ДК вирішено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів, шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельних ділянок на території Народицької селищної об`єднаної територіальної громади Народицького району Житомирської області у термін з 29.07.2019 по 06.08.2019 (а.с.17).

Наказом від 06.08.2019 року №472-ДК внесені зміни до наказу №380-ДК Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо термінів проведення перевірки, зокрема вирішено здійснити захід державного контролю з 29.07.2019 по 12.08.2019 (а.с.18).

Перевірку проведено державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - Смолянюком Олександром Сергійовичем, за участю інженера-землевпорядника ТОВ "КАДАСТРОВИЙ ЦЕНТР+" Орсага Михайла Юрійовича, співробітника УСБУ у Житомирській області Куленюка І.Ю., о. у. Овруцького МРВ УСБУ у Житомирській області ст.лейтенанта Пащука П.В.

В ході обстеження земельних масивів державної та комунальної форми власності на території Народицької об`єднаної територіальної громади (за межами населених пунктів с. Межиліска, с. Гуто-Марятин) Народицького району було виявлено, що земельні ділянки за кадастровими номерами :04:005:0004, :04:008:0001, :04:006:0001, :07:004:0010 загальною площею 239,1972 га використовувалися під вирощування сільськогосподарської агрокультури (пшениця), про що свідчить велика кількість стеблової маси (стерня) на полях після збору врожаю, частина земельної ділянки за кадастровим номером :04:005:0005 площею 48,9407 га використовується під вирощування сільськогосподарської агрокультури (соняшник), частина земельної ділянки за кадастровим номером :07:004:0008 площею 45,1390 га використовується під вирощування сільськогосподарської агрокультури (просо).

За інформацією Народицької селищної ради за №01-26/949 від 07.08.2019 року вищевказані землі використовує ФОП ОСОБА_1 . На дані земельні ділянки загальною площею 333,2769 га документи, що посвідчують право власності або користування (оренда) у ФОП ОСОБА_1 відсутні, що є порушенням ст.125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 29.07.2019 року, яка сформована сертифікованим інженером-землевпорядником, дані земельні ділянки за категорією земель є землями сільськогосподарського призначення, цільове призначення - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам - код КВЦПЗ 16.00), склад угідь: 001.01 - рілля, 011.03 - землі, які забруднені промисловими та іншими відходами, включаючи відвали, терикони, а також радіоактивно забруднені.

Відповідно до інформації Народицької РДА за №01-35/1258 від 31.07.2019 року розпорядження про передачу у власність або користування земель сільськогосподарського призначення державної форми власності на території Народицької селищної ради за межами населених пунктів с.Межиліска, с.Гуто-Мар`ятин не приймалися. Рішення органу про передачу у власність або користування (оренду) у ФОП ОСОБА_1 відсутнє, що відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності загальною площею 333,2769 га.

Проміри земельних ділянок проведено сертифікованим інженером - землевпорядником ТОВ "КАДАСТРОВИЙ ЦЕНТР +" ОСОБА_2 (Сертифікат №013817).

За результатами перевірки складено акт обстеження земельної ділянки №380/ДК/161/АО/10/2 від 08.08.2019 (а.с.13).

На підставі вказаного акту Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області винесено припис від 08.08.2019 №380-ДК/0269 Пр/03/01/1ФОП ОСОБА_1 з вимогою усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом припинення факту самовільного зайняття земельних ділянок або оформлення прав на них. (а.с.12). Припис направлено поштою, про що свідчить квитанція від 20.08.2019 (а.с.36).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За нормами ч. 1 та 2 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

У відповідності до ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Приписами ст.188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

За вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Відповідно до пп. 25-1 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Згідно з положенням Головне управління Держгеокадастру наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 №963-IV (далі - Закон №963-IV), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

У ст.4 Закону №963-IV визначено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України. Статтею 5 Закону №963-IV встановлено, що державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Положеннями ст.6 Закону №963-IV передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. ст. 9, 10 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом здійснюються шляхом, зокрема, проведенням перевірок. Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що контроль за використанням та охороною земель є прямим обов`язком інспекторів, однак законодавством визначено перелік конкретних дій та заходів на вчинення яких уповноважено державних інспекторів.

Позивач обґрунтовував неправомірність дій відповідача положеннями Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Зокрема, зазначав, що перевірку проведено на підставі листа Управління СБУ в Житомирській області №24/1373 від 02.07.2019, тоді як зазначеним Законом відсутні такі підстави для проведення перевірки. Вказував, що його не було повідомлено про початок перевірки, не ознайомлено із актом перевірки, що також є порушенням вимог зазначеного Закону.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, наказами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, дорученнями начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, а також цим Положенням.

У ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Вказаним законом визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія. Особливості та обмеження перевірок визначені у вказаному Законі не відносяться до перевірок земель Держгеокадастром та його територіальними органами, оскільки такі обмеження стосуються лише до застосування Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

У свою чергу, в цьому випадку, об`єктом перевірки була земельна ділянка, а не господарська діяльність підприємства.

Отже, суд приходить до висновку, що Держгеокадастр та його територіальні органи не відноситься до перелічених у ч.2 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" органів.

Враховуючи те, що норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок земельних ділянок, суд вважає, що на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а, відтак, посилання позивача на Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №826/11708/17, від 15.07.2019 у справі №140/2320/18.

З огляду на те, що перевірка була проведена відповідачем відповідно до Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", суд не вбачає порушень порядку проведення перевірки.

Щодо порушень, які встановлено в ході перевірки суд зазнає наступне.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі статтями 395, 396 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 211 ЗК України самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

У статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" зазначено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність, або надання у користування (оренду), або за відсутності вчиненого правочину, щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. При цьому таке використання за своїм характером виключає можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб.

Як встановлено судом, позивачем було укладено попередній договір оренди землі №29 від 01.12.2018 2019 із Народицькою селищною радою, відповідно до якого передано в оренду земельна ділянка сільськогосподарського призначення (землі запасу селищної ради) загальною площею 102,20 га строком з 01.12.2018 по 01.08.2019 (а.с.49-57). Враховуючи, що договір закінчився 01.08.2019, тобто за декілька днів до проведення перевірки, це пояснює наявність стеблової маси (стерня) на полях після збору врожаю.

За повідомленням Народицької селищної ради даний договір обліковується в реєстрі договорів (а.с.125).

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 10.10.2019 у зв`язку із закінченням 31.07.2019 терміну дії попереднього договору оренди землі №29 від 01.12.2019 позивачем передано Народицькій селищній раді земельну ділянку площею 102,2 га, яка знаходиться на території Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області за межами населеного пункту с.Межиліска та с.Осика, яка відповідає кадастровому номеру :04:005:0005 (а.с.126).

Крім того, ФОП ОСОБА_3 укладено попередній договір №61 від 19.04.2019 із Народицькою селищною радою, відповідно до якого передано в оренду земельна ділянка сільськогосподарського призначення (землі запасу селищної ради) загальною площею 32,00 га строком з 19.04.2019 по 19.03.2020 (а.с.41-47).

Слід звернути увагу, що сторони погодили, що ці договори укладено згідно ст.635 ЦК України та діють до оформлення технічної документації або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та укладення, реєстрації основного договору оренди.

Отже, зазначені земельні ділянки використовувались за наявності вчиненого правочину, щодо такої земельної ділянки, в даному випадку попереднього договору оренди землі.

Відповідно до листа Народицької селищної ради №01/26/1617 від 28.12.2019 земельна ділянка загальною площею 102,20 га накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0005, земельна ділянка загальною площею 32,00 га накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :07:004:0008.

Крім того, відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 01.06.2018 у зв`язку із закінченням 31.05.2018 терміну дії попереднього договору оренди землі №245 від 01.07.2017 позивачем передано Народицькій селищній раді земельну ділянку площею 32,00 га, яка знаходиться на території Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області за межами населеного пункту с.Межиліска, яка відповідає кадастровому номеру :04:008:0001, тобто дана земельна ділянка на момент перевірки не використовувалась позивачем.

Враховуючи, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:004:0008 використовувалась позивачем на підставі попереднього договору оренди, земельна ділянка з кадастровим номером :07:004:0008 використовувалась іншою особою, земельна ділянка з кадастровим номером :04:008:0001 на момент перевірки не використовувалась позивачем, суд приходить до висновку, що дані земельні ділянки не є самовільно зайнятими, а тому в цій частині оскаржуваний припис слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо решти земельних ділянок позивачем в ході судового розгляду не було спростовано факту їх самовільного зайняття, натомість відповідачем даний факт доведено.

Як зазначалось, в ході обстеження земельних масивів державної та комунальної форми власності на території Народицької об`єднаної територіальної громади (за межами населених пунктів с. Межиліска, с. Гуто-Марятин) Народицького району було виявлено, що земельні ділянки за кадастровими номерами :04:005:0004, :04:006:0001,:07:004:0010 використовувалися під вирощування сільськогосподарської агрокультури (пшениця), про що свідчить велика кількість стеблової маси (стерня) на полях після збору врожаю.

Відповідно до довідки Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області за №01-26/949 від 07.08.2019 року дані земельні ділянки використовує ФОП ОСОБА_1 (а.с.16). Дана довідка є чинною, факти, викладені у ній не визнані такими, що не відповідають дійсності, а тому даний доказ приймається судом.

Крім того, у листі Народицької селищної ради №01/26/1617 від 28.12.2019 повідомлено, що на земельні ділянки :04:005:0004, :04:006:0001, :07:004:0010 договори оренди з позивачем не укладались (а.с.164).

Отже, на дані земельні ділянки документи, що посвідчують право власності або користування (оренда) у ФОП ОСОБА_1 відсутні, що є порушенням ст.125, 126 Земельного кодексу України.

Надані позивачем акти обстеження земельних ділянок (а.с.135-138) суд оцінює критично, оскільки дані акти складено 25.10.2019, тобто більше двох місяців після перевірки та без залучення представників Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, яким надано повноваження на такі дії.

Інші заперечення позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Стаття 144 Земельного кодексу України передбачає що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. З метою усунення наслідків виявленого порушення державний інспектор видає особі, яка скоїла правопорушення, припис про їх усунення.

Статтею 10 Закону №963-ІV чітко регулює обов`язковість виконання вказівки (приписи), а також зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваного припису, винесеного позивачу щодо усунення порушень земельного законодавства відносно земельних ділянок :04:005:0004, :04:006:0001, :07:004:0010, а тому в цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат проведено відповідно до 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис в частині порушень, зафіксованих щодо земельних ділянок кадастровий номер :04:005:0005, :07:004:0008, :04:008:0001.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45, м. Житомир, 10002. РНОКПП / ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП / ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) 960 (дев`ятсот шістдесят) грн 50 коп витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.А.Шуляк

Повне судове рішення складене 10 лютого 2020 року