Справа № 480/5609/19
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2020 р. справа № 480/5609/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.
за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.
представника позивача - Сенченка А.В.
представника відповідача - Паливоди І.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/5609/19
до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області
про визнання протиправним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення від 04 листопада 2019 року про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання видане їй, як громадянці Узбекистану. Свої вимоги мотивує тим, що вона у 2012 році прибула в Україну з метою отримання дозволу на імміграцію. 11.04.2013 вона отримала дозвіл на імміграцію в Україну, а 26 вересня 2013 року отримала посвідку на постійне проживання. У жовтні 2019 року вона звернулася до відповідача із заявою про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням 25-ти річного віку. Проте, рішенням управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 04.11.2019 їй відмовлено в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання. На думку позивача, вказане рішення є невмотивованим та протиправним, оскільки вона на законних підставах прибула і проживає в Україні. Рішення відповідача позбавляє її права на постійне проживання в Україні та порушує її права і законні інтереси.
23.01.2020 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що законність перебування позивачки на території України на момент подачі заяви про надання дозволу на імміграцію до управління ДМС України в Сумській області (01.11.2012) іноземка підтвердила паспортом серії НОМЕР_1 , виданий МВС Республіки Узбекистан від 10.03.2007, строком до 25.07.2015 зі штампом перетину державного кордону через КПП Козача Лопань 28.08.2012. Проте, в базі Аркан даних про перетин кордону позивачкою не значаться. Тому на момент подачі документів іноземка перебувала на території України у порушення вимог законодавства з питань правового статусу іноземців та осіб без громадянства. На думку відповідача, оскаржуване рішення прийнято відповідно до вимог діючого законодавства.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
З огляду на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, ухвалою від 27.01.2020 справа призначена за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 05.02.2020.
Представник позивача Сенченко А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представника відповідача Паливода І.Є. проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що громадянка Узбекистану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула в Україну 22.08.2012 на постійне проживання з Республіки Узбекистан по закордонному паспорту НОМЕР_1 , який виданий МВС Республіки Узбекистан від 10.03.2007, строком до 25.07.2015.
Перебуваючи на території України, ОСОБА_2 19.10.2012 зареєструвала шлюб з громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_3 (а.с.41)
01.11.2012 позивачка звернулася до Ковпаківського РВ УДМС України в Сумській області із заявою щодо отримання дозволу на імміграцію в Україну.
Вказана заява ОСОБА_4 була задоволена, 11.04.2013 їй наданий дозвіл на імміграцію в Україну, та в подальшому позивачка отримала посвідку на постійне проживання (а.с.54).
У зв`язку з досягненням 25-річного віку ОСОБА_2 звернулася до Сумського РВ УДМС України в Сумській області із заявою про обмін посвідки на постійне проживання.
04.11.2019 Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області прийнято рішення про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.04.2018 № 321 (а.с.11).
Підставою відмови в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання була інформація щодо виявленої розбіжності між штампами в паспорті громадянки ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , терміном дії до 25.07.2015 та даними інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перегинають державний кордон Аркан.
ОСОБА_2 не погодившись з відмовою, звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 26 Конституції України, визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України "Про імміграцію".
За приписами ст. 1 вказаного Закону імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 321 визначено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання (надалі - Порядок № 321).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 321 посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.
Згідно з пунктом 7 Порядку № 321 обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки;2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки;4) непридатності посвідки для подальшого використання 5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).
Документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт), територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, за місцем проживання іноземця або особи без громадянства (п.16 Порядку № 321).
Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 36 і 37 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи (п.42 Порядку № 321).
До таких дій пунктом 37 Порядку віднесено перевірку чинності дозволу на імміграцію, копія якого надана іноземцем або особою без громадянства, яка перевіряється шляхом вивчення матеріалів справи про надання такого дозволу.
Рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні ( п. 43 Порядку № 321).

Після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні (п. 46 Порядку № 321).

Отже для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні заявник повинен подати заяву з доданням певного пакету документів. У разі ненадання особою повного пакету документів, які до того ж мають бути достовірними, заява про надання дозволу на імміграцію не приймається, як наслідок, дозвіл на імміграцію та посвідка на проживання в Україні в такому випадку не видаються. Крім того, однією з основних умов отримання дозволу на імміграцію є законність перебування особи на території України.

Пунктом 62 Порядку № 321 визначені підстави відмови іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки.

Так, підпунктом 3 пункту 62 Порядку № 321 передбачено, що Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі отримання з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2012 громадянка Узбекистану ОСОБА_2 звернулася до управління ДМС України в Сумській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну, як дружині іммігранта (чоловік громадянин Узбекистану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Законність свого перебування на території України на момент подачі заяви про надання дозволу на імміграцію (01.11.2012) Камілова Бакпошша підтвердила паспортом НОМЕР_1 , який виданий МВС Республіки Узбекистан від 10.03.2007, строком до 25.07.2015, зі штампом перетину державного кордону через КПП Козача Лопань 28.08.2012.

Заява Камілової Бакпошши про надання дозволу на імміграцію в Україну була прийнята уповноваженим органом 01.11.2011. 11.04.2013 управлінням ДМС України в Сумській області надано громадянці Узбекистану ОСОБА_4 , дозвіл на імміграцію в Україну № 05-4936, а в подальшому документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_2 . Приймаючи рішення про відмову в обміні посвідки на постійне проживання, управління ДМС України в Сумській області посилається на дані інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (далі система Аркан), в якій відсутні дані про перетин кордону Каміловою Бакпошші 28.08.2012 (виїзд за межі території України) та 28.08.2012 (в`їзд на територію України), в той час, як такі відмітки наявні в паспортному документі громадянки ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 . Вказана обставина стала підставою для відмови позивачці в обміні посвідки. Суд не погоджується з таким висновком відповідача, та зазначає, що при видачі у 2013 році позивачці дозволу на імміграцію в Україну, уповноважений орган підстав для відмови не виявив та надав їй посвідку на постійне місце проживання в Україні. Доказів того, що посвідка на постійне проживання ОСОБА_1 є підробленою або отримана позивачем у не передбаченому законом порядку, відповідачем не надано. Також відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність обставин, передбачених підпунктом 3 пункту 62 Порядку № 321 та були підставою для відмови в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання.

Посилання відповідача на відомості з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон Аркан, як на підставу відмови позивачці в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання, є необґрунтованими, оскільки відсутність відомостей у вказаній системі про перетин кордону позивачкою не спростовує факту перетину нею кордону, який підтверджений оригіналами печаток посадових осіб Державної прикордонної служби України в паспорті позивачки.

Вищевказане спростовує доводи відповідача про те, що ОСОБА_2 не підтвердила перетину державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності свого рішення щодо відмови в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання видане громадянці Узбекистану ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 04 листопада 2019 року про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання видане громадянці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що відповідно до квитанцій позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 768,40 грн.

Тому суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на користь позивачки суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 04 листопада 2019 року про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання видане громадянці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 27, ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення складений 10.02.2020.