Справа № 810/2395/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №810/2395/16
касаційне провадження №Зі/9901/105/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,
за участю секретаря Жидецької В.В.,
представника позивача Каримова А.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 810/2395/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» до Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, правонаступником якої є Головне управління ДФС у Київській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКО» звернулося до суду з позовом до Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.02.2016:
Київський окружний адміністративний суд постановою від 16.12.2016 позов задовольнив.
Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 10.07.2017 скасував постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКО» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову
Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2017 та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2016.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 01.08.2017 відстрочив Товариству з обмеженою відповідальністю «НІКО» сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі №810/2395/16 та відкрив касаційне провадження у справі.
За результатами розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» Вищий адміністративний суд України 12.12.2017 постановив ухвалу, якою касаційну скаргу позивача задовольнив. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2017 скасував. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 залишив в силі. Стягнув із Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 1391622,35 грн.
Вищий адміністративний суд України 13.12.2017 видав виконавчий лист № 42 щодо стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в сумі 1391622,35 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО» 30.07.2018 подано до Київського окружного адміністративного суду заяву про розстрочення виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.12.2017.
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 03.09.2018 задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО». Розстрочив виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.12.2017 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» судового збору в сумі 1391622,35 грн. Встановив для Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» графік сплати судового збору рівними частками протягом 9 (дев`яти) місяців, починаючи з дня набрання даною ухвалою законної сили.
На адресу суду касаційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» надійшла заява від 07.05.2019 № 07/02 про ухвалення додаткового судового рішення, в якому заявлено вимоги щодо розподілу судових витрат у справі № 810/2395/16, оскільки такого розподілу ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2017 не здійснено. При цьому позивач також просить замінити відповідача у справі з Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на Головне управління ДФС у Київській області згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2016 № 296.
В обґрунтування правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення щодо здійснення розподілу судових витрат позивач посилався на положення частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), які кореспондуються з приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017). Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКО» вказувало на те, що ним виконано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 12.12.2017 щодо сплати до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у сумі 1391622,35 грн., про що свідчить долучена копія постанови старшого державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.04.2019 про закінчення виконавчого провадження № ВП 56684056.
Верховний Суд при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» щодо ухвалення додаткового судового рішення дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Аналогічні за змістом положення викладено в частинах першій та другій статті 132, частині першій статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017.
У ситуації, що розглядається, Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12.12.2017 вирішив спір у цій справі на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень - Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО». При цьому стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1391622,35 грн., який був відстрочений ухвалою від 01.08.2017 при відкритті касаційного провадження та відповідно не був сплачений позивачем при зверненні з касаційною скаргою.
З огляду на зазначені обставини, старшим державним виконавцем Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII прийнято постанову від 26.04.2019 про закінчення виконавчого провадження № ВП 56684056, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом.
Таким чином, станом на момент розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення ухвала Вищого адміністративного суду України від 12.12.2017 щодо стягнення відстроченого судового збору за подання касаційної скарги в сумі 1391622,35 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО» виконана.
Враховуючи усе викладене у сукупності, а також з огляду на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2017 у справі № 810/2395/16 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» було задоволено, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2017 скасовано та залишено в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2016, якою адміністративний позов було задоволено, то відповідно судові витрати, які були понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО» при виконанні судового рішення про сплату судового збору за подання касаційної скарги мають бути відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.
Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).
Отже, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про ухвалення відповідного додаткового судового рішення з приводу розподілу судових витрат.
При вирішенні питання щодо заміну відповідача його правонаступником суд касаційної інстанції керується таким.
Відповідно до частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 N 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» Вишгородську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Київській області.
Отже, правонаступником Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області є Головне управління ДФС у Київській області.
Враховуючи наведене, Верховний Суд допускає заміну відповідача - Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області її правонаступником - Головним управлінням ДФС у Київській області.
Керуючись статтями 52, 139, 252, 345 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Замінити відповідача у справі № 810/2395/16 - Вишгородську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області її правонаступником - Головним управлінням ДФС у Київській області.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 810/2395/16 задовольнити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» судові витрати (судовий збір) у сумі 1391622,00 грн. (один мільйон триста дев`яносто одна тисяча шістсот двадцять дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк