Справа № 440/3803/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3803/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Козак А.К.

представника позивача - Машкевич О.С.

представника відповідача - Оніпченко В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.03.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 51 000 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України /а.с. 27-29/.

31 жовтня 2019 року позивач надав суду докази сплати ним судового збору у повному обсязі та належним чином завірені копії документів, доданих до позовної заяви, чим усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року.

Ухвалою від 23 вересня 2019 року суд після усунення недоліків позовної заяви прийняв її до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження /а.с. 2-3/.

Протокольною ухвалою від 27 листопада 2019 року суд замінив відповідача у справі його правонаступником, а саме: замінив Головне управління ДФС у Полтавській області на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області () /надалі також - відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області//а.с. 78/.

Ухвалою від 18 грудня 2019 року суд закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду по суті /а.с. 105-106/.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 22.03.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 51 000 грн прийняте контролюючим органом на підставі необґрунтованих висновків перевірки.

Зокрема, вказуючи на протиправність податкового повідомлення-рішення № від 22.03.2018 позивач зазначав, що воно прийняте контролюючим органом на підставі висновків перевірки про порушення позивачем вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: незабезпечення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Позивач вважав висновки контролюючого органу щодо незабезпечення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації необґрунтованими, з огляду на те, що, на його думку, нормами чинного законодавства обов`язок ведення обліку товарних запасів фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування не передбачений.

В адміністративному позові ФОП ОСОБА_1 також зауважував на безпідставність зробленого в акті перевірки висновку про наявність порушень обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Вказав, що на запит перевіряючих осіб надавались усі необхідні документи, в той час, як перевіряючими фактично не досліджувались документи первинного бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_1 та не було встановлено відсутності обліку товарів.

26 листопада 2019 року від ГУ ДФС у Полтавській області надійшов відзив на адміністративний позов /а.с. 54-55/, у якому відповідач зазначив про свою незгоду із позовними вимогами ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом вказано, що підставою для їх винесення стали наступні обставини.

Зазначав, що у ході фактичної перевірки працівниками Головного управління ДФС у Полтавській області встановлено, зокрема, порушення вимог чинного законодавства, що полягало у незабезпеченні ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, згідно інвентаризаційної відомості залишків товарно-матеріальних цінностей встановлено надлишок товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 25 500 грн.

Вказав, що на момент перевірки в кафе, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, знаходились алкогольні напої на загальну суму 25 500 грн. Однак прибуткові документи на вказаний товар за місцем його реалізації на момент перевірки не були надані, що є порушенням вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

З огляду на викладене, у відзиві на позов відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

16 грудня 2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 87-77/, за змістом якої позивач стверджував, що під час перевірки ним були надані ревізорам видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, що підтверджують факт придбання відповідних товарів (алкогольних напоїв). Зауважено, що на запит ревізорів надавались усі необхідні документи та перевіряючими не було встановлено відсутності обліку товарів.

27 грудня 2019 року від ГУ ДПС у Полтавській області надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких повторно акцентовано на порушенні ФОП ОСОБА_1 вимог п.12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в частині незабезпечення обліку товару за місцем його реалізації на суму 25 500 грн. Вказано, що факт відсутності прибуткових документів на час перевірки підтверджено підписом позивача у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів від 28.02.2018, де також позивачем підтверджено відповідні залишки та ціну товарів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Надала пояснення, аналогічні викладеному обґрунтуванню позову.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

На підставі наказу №551 від 27.02.2018 /а.с.56/ та направлень №519 та №520 від 27.02.2018 /а.с.56, 57/, Головним управлінням ДФС у Полтавській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності: кафе "Друзі та вино", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2015 по 28.02.2018.

За результатами фактичної перевірки складено акт №0077/16/31/РРО/ від 07.03.2018 /а.с.38/, згідно з висновками якого встановлено порушення, зокрема, пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме, не забезпечено ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Акт фактичної перевірки №0077/16/31/РРО/ від 07.03.2018 підписаний ФОП ОСОБА_1 без зауважень /а.с. 58 - зі звороту/.

На підставі акту №0077/16/31/РРО/ від 07.03.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.03.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 51 000 грн /а.с.60/.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 22.03.2018 протиправним, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем не оскаржувались.

Згідно зі пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (75.1.3 п. 75.1 ст. 75 вказаного Кодексу).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу, України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Приписами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Щодо обставин здійснення позивачем продажу товарів, які не відображені в обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не визначають порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов`язок суб`єктів господарювання вести такий облік.

Досліджуючи дотримання позивачем вказаних вимог чинного законодавства, судом встановлено наступне.

Висновки щодо правозастосування

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 14.09.2011, його основним видом економічної діяльності є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код - 56.10.).

За наслідками проведеної фактичної перевірки працівниками ГУ ДФС у Полтавській області було встановлено порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в частині незабезпечення обліку товару за місцем його реалізації на суму 25 500 грн.

Зокрема, з акта перевірки та приєднаної до нього відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 28.02.2018 при перевірці кафе "Друзі та вино", вбачається, що на момент перевірки в кафе, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, знаходились алкогольні напої на загальну суму 25 500 грн (пиво "Дункель" 90 л., пиво "Кроненбург" 90 л., пиво "Львівське 1715" 60 л., пиво "Грінберген" 60 л.). Однак прибуткові документи на вказаний товар за місцем його реалізації на момент перевірки не були надані.

З матеріалів справи вбачається, що факт відсутності на момент перевірки у позивача прибуткових документів на вказаний товар за місцем його реалізації, не заперечувався самим позивачем, оскільки акт №0077/16/31/РРО/ від 07.03.2018 підписаний останнім без зауважень.

Крім того, з відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів вбачається, що позивач погодився зі встановленим порушенням щодо відсутності підтверджуючих документів на відповідний товар, загальна вартість якого складала 25 500 грн, підписавши таку відомість та вказавши про підтвердження відповідного факту та вартості товару.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_1 пояснив обставину підписання акту та відомості без зауважень тим, що йому для підпису були під час перевірки надані порожні бланки, які він помилково підписав.

Але з матеріалів справи вбачається, що фактична перевірка була проведена 28 лютого 2018 року, а примірник акта перевірки позивачу було вручено особисто під підпис 07 березня 2018 року. Акт перевірки підписаний без зауважень 07 березня 2018 року. Дійсність підпису позивача на акті перевірки ним підтверджена у судовому засіданні.

Додатково ОСОБА_1 вказав, що всі необхідні документи на весь товар ним надані у повному обсязі.

В підтвердження цього ним до матеріалів справи додані накладні, товарно-транспортні накладні /а.с. 89-94/.

З пояснень допитаних у якості свідків головних державних ревізорів-інспекторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що під час перевірки ними були виявлені на складі опломбовані, із зазначенням дати та літражу ємності (кеги) по 30 л. Звіривши фактично наявні товарні запаси з товарними запасами, на які надані облікові документи, перевіряючими було встановлено, що на пиво "Дункель" 90 л., пиво "Кроненбург" 90 л., пиво "Львівське 1715" 60 л., пиво "Грінберген"60 л. відповідні документи надані не були. Сам ОСОБА_1 був присутній при виявленні у приміщенні кафе кег з пивом, на яке були відсутні прибуткові документи; підписав акт фактичної перевірки та відомість з перерахуванням неоприбуткованих товарів без заперечень.

Обома головними державними ревізорами-інспекторами було спростовано твердження позивача про надання ним до перевірки всіх прибуткових документів на увесь товар.

Додатково суд вказує, що факт відсутності таких документів на момент перевірки у ФОП ОСОБА_1 підтверджено тим, що акт перевірки підписаний ним без зауважень, як і відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів.

З пояснень ревізорів суду слідує, що для визначення вартості неоприбуткованого товару ними було використане меню, наявне на момент перевірки у закладі.

Стверджуючи про те, що вартість неоприбуткованої продукції є іншою, ніж встановлена перевіряючими, позивачем надано до суду наказ № 1 від 16 листопада 2017 року та наказ № 1 від 05 квітня 2018 року про встановлення цін на роздрібну торгівлю алкогольними напоями в кафе, а також копію меню.

Суд не приймає такі докази до уваги з огляду на наступне. Позивач та його представник мали з моменту проведення фактичної перевірки відомості про ціни, які були враховані перевіряючими, та можливість їх спростувати, склавши хоча б зауваження до акта перевірки. Крім того, у суду немає жодних доказів того, що саме це меню та ці ціни були наявними в приміщенні кафе позивача 28.02.2018. З огляду на викладене, відповідні докази суд не може вважати належними.

Твердження позивача про те, що пиво зберігалось у ємностях місткістю по 50 л, 20 л, 30 л, а не в кегах по 30 літрів, як на це вказали перевіряючі, також не знаходить свого об`єктивного підтвердження. Лист ТОВ "ТФ "Продресурс", яким повідомлено про поставку пива у кегах по 30л., 50 л., 30 л., 20 л. не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки позивачем не доведено, що ТОВ "ТФ "Продресурс" був єдиним постачальником позивача і не є доведеним той факт, що виявлене без прибуткових документів пиво поставлялось саме цим підприємством.

З огляду на викладене, суд зазначає про обґрунтованість висновків перевірки щодо порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки факт відсутності прибуткових документів на час перевірки на товар (пиво) загальною вартість 25 500 грн є доведеним.

Твердження позивача про відсутність у нього обов"язку вести облік товарних запасів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Отже, відповідачем правомірно застосовані штрафні санкції відповідно до вимог статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", про що складено податкове повідомлення-рішення від 22.03.2018 № .

За приписами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул.Європейська 4 м.Полтава ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 лютого 2020 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков