Справа № 160/8385/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2020 року Справа № 160/8385/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняШпоти Я.С.
представник позивача представник відповідача представник третьої особи Єланський О.Г. Чичикало О.О. Струкова І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
30 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 26.04.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від 02 липня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва в межах норм, визначених законом, безоплатно у власність в порядку безоплатної приватизації, орієнтовною площею 0,12 га, за рахунок земель запасу земельної ділянки, яка розташована: Дніпропетровська область, Покровський район, Покровської селищна рада;
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 02 липня 2019 року звернувся до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва в межах норм, визначених законом, безоплатно у власність в порядку безоплатної приватизації, орієнтовною площею 0,12 га, за рахунок земель запасу земельної ділянки, яка розташована: Дніпропетровська область, Покровський район, Покровської селищна рада, проте позивачу відмовлено у приватизації земельної ділянки у власність для ведення садівництва розміром 0,12 га, чим порушено норми Земельного кодексу України. Оскільки такі дії, на думку позивача, спрямовані на перешкоджання його права на отримання дозволу на розробку проекта землеустрою та є протиправними, звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою суду від 31.10.2019 року призначено розгляд адміністративної справи № 160/8385/19, та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Ухвалою суду від 26.11.2019 року залучено до участі у справі № 160/8385/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
24.01.2020 року третьою особою подано до суду пояснення, згідно яких спірна земельна ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі. За приписами статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Вказує, що позивач до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з відповідним клопотанням не звертався.
У судовому засіданні 28.01.2020 року сторони підтримали обрані позиції. Позивач просив позов задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач просив узадоволенні позову відмовити.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 02 липня 2019 року звернувся до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для ведення садівництва розміром 0,12 га, яка знаходиться на території Покровської об`єднаної територіальної громади Покровського району Дніпропетровської області, для передачі у власність у порядку приватизації.
До заяви було додано: викопіювання з зазначенням місця розташування земельної ділянки, копію паспорту, копію ідентифікаційного коду заявника.
Листом виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області № 773/0/2-19 від 12.07.2019 року відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Підставою для відмови зазначено, що на даний час відсутня можливість задоволення клопотання, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка знаходиться у державній власності; Селищна рада передає земельні ділянки у власність або у користування виключно з земельо комунальної власності територіальної громади.
Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
За приписами частини першої статті 35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина 1 статті 116 Земельного кодексу України).
Згідно частини 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Згідно з пунктом «в» частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 4 статті 122 Земельного кодексу України).
За приписами частини 3 статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:
а) ведення водного господарства;
б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;
в) індивідуального дачного будівництва
Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Враховуючи системний аналіз вищезазначених норм, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у разі, коли земельна ділянка, яку громадянин України має намір отримати безоплатно в порядку приватизації, відноситься до державної власності, відповідне клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути подано до територіального органу центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, у даному випадку до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Судом встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває у державній власності, що було підтверджено Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Крім того, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Тобто не будь-які питання регулювання земельних відносин, а лише у відповідності до закону (ті питання, вирішення яких законом віднесено до повноважень відповідної ради).
Таким чином, питання розпорядження землями державної власності не належить до повноважень Відповідача (Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області).
Більше того, сам факт винесення заяви ОСОБА_1 від 02.07.2019 року на сесію Покровської селищної ради, його розгляд та прийняття по ньому рішення вважався б порушенням ст. 19 Конституції України, відповідно до якої «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законний України.», оскільки розгляд цісї заяви на пленарному засіданні Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області суперечило б ст. 122 Земельного кодексу України, яка чітко розмежовує повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування.
Отже, Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області не наділена повноваженнями щодо передачі спірної земельної ділянки у власність або у користування, яка знаходиться на території Покровської об`єднаної територіальної громади Покровського району Дніпропетровської області.
На підставі викладеного, рішення виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, викладене у листі № 773/0/2-19 від 12.07.2019 року, є правомірним.
За сукупності викладених обставин, суд робить висновок про те, що Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області не було допущено протиправної бездіяльності.
У відповідності до вимог статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, оскільки Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області доведено правомірність та обґрунтованість винесеного рішення, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 8,9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 лютого 2020 року.

Суддя Е.О. Юрков