Справа № 640/9877/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9877/19 Головуючий у 1-й інстанції: Клочкова Н.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В.,Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.11.2019 у справі за адміністративним позовом акціонерного товариства «ВТБ Банк» до фінансового управління міської ради міста Кропивницького ,третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

АТ «ВТБ Банк» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність фінансового управління міської ради міста Кропивницького щодо непогодження висновку Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області щодо повернення акціонерному товариству «ВТБ Банк» надміру сплачених грошових зобов`язань з орендної плати у розмірі 61 636, 56 грн., згідно заяви акціонерного товариства «ВТБ Банк» № 7198/1-2 від 12.11.2018;

- зобов`язати фінансове управління міської ради міста Кропивницького погодити висновок Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області щодо повернення акціонерному товариству «ВТБ Банк» надміру сплачених грошових зобов`язань з орендної плати у розмірі 61 636, 56 грн., згідно заяви акціонерного товариства «ВТБ Банк» № 7198/1-2 від 12.11.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.11.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк» звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2011 між акціонерним товариством «ВТБ Банк» та міською радою міста Кропивницького укладено договір оренди земельної ділянки № 93, відповідно до умов якого банк прийняв у тимчасове платне користування земельну ділянку за кадастровим номером :23:141:0026.

Необхідність укладення вказаного договору у позивача, була спричинена тим, що банк являвся власником нежитлового приміщення за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 16, к . 1 , яке знаходилось на вказаній земельній ділянці.

11.08.2017 акціонерне товариство «ВТБ Банк» здійснило реалізацію нежитлового приміщення за вказаною вище адресою.

Акціонерним товариством «ВТБ Банк» було подано уточнюючі декларації за 2017 та 2018 роки із плати за землю на зменшення зобов`язань по ділянці кадастровий номер :23:141:0026 за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна (Жовтневої революції), 16, к.1, що перебувала в оренді у банку.

Таким чином, на думку позивача, в обліковій картці банку як платника податків у Кропивницькій ОДПІ по особовому рахунку з орендної плати за землю накопичена переплата у сумі 61 636, 56 грн.

У зв`язку з вищевикладеним акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось з заявою до Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області з вимогою про повернення наявної переплати з орендної плати за землю у розмірі 61 636, 56 грн.

Листом № 13021/10/11-28-52-02-50 від 11.12.2018 Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області повідомило позивача про те, що контролюючий орган надіслав на адресу фінансового управління міської ради міста Кропивницького висновок № 143419-52 від 27.11.2018 на погодження повернення переплати у розмірі 61 636, 56 грн., проте, листом № 02-07/1209 від 29.11.2018 фінансове управління міської ради міста Кропивницького повернуло вказаний висновок без погодження, а звернення банку до відповідача залишено без відповіді.

Не погоджуючись з протиправними діями фінансового управління міської ради міста Кропивницького, позивач звернувся до суду першої інстанції з данними адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що контролюючим органом було виконано всі передбачені чинним законодавством обов`язки щодо складення та направлення до фінансового управління міської ради міста Кропивницького висновку про повернення позивачу надмірно сплачених коштів з орендної плати за землю, проте, вказаний висновок не було погоджено у встановленому порядку з підстав відсутності в Державному реєстрі речових прав відомостей щодо припинення права оренди позивача на земельну ділянку, та зокрема тим, що повернення без погодження фінансовим управлінням міської ради міста Кропивницького висновку Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про повернення акціонерному товариству «ВТБ Банк» надмірно сплачених коштів хоча і стосується прав та інтересів останнього, проте, акціонерне товариство «ВТБ Банк» не є учасником спірних правовідносин, оскільки правовідносини виникли саме між контролюючим органом та місцевим фінансовим органом, а тому, у разі незгоди з діями або бездіяльністю фінансового управління міської ради міста Кропивницького до суду з відповідним позовом має звертатись саме контролюючий орган, якому повернуто відповідний висновок без погодження, а не платник податків, який зазначений у цьому висновку

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції було неповно та неналежним чином досліджено докази та обставини справи, що призвело до неправомірного застосування норм права, зокрема, що в данному випадку акціонерне товариство «ВТБ Банк» є єдиною особою чиї права порушуються у зв`язку з бездіяльністю фінансового управління міської ради м. Кропивницького, а суд першої інстанції своїм рішенням по суті позбавив позивача будь-якої можливості відновити свої порушені права.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що помилково сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.

Згідно п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначає стаття 43 ПК України.

Пунктом 43.1 ст. 43 ПК України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.3 ст. 43 ПК України Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно п. 43.4 ст. 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Пунктом 43.5 ст. 43 ПК України встановлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до п. 43.6 ст. 43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що з нормами ст. 43 ПК України також узгоджуються положення порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Порядок №1146 регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби, з метою належного виконання положень ст.ст. 43, 102 ПК України, ч. 2 ст. 45 та ч. 2 ст. 78 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до п. 3 порядку № 1146 у разі наявності у платника податкового боргу повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно з п. 5 порядку № 1146 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Пунктом 8 порядку № 1146 пердбачено, що у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Відповідний мiсцевий фiнансовий орган протягом двох робочих днiв погоджує отримані висновки шляхом засвідчення пiдписом керiвника мiсцевого фiнансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, вiдповiдному органу ДФС.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що обов`язковими умовами для повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми, але за умови наявності надміру сплачених грошових зобов`язань та відсутності податкового боргу.

Наявність вказаних обставин, зобов`язує контролюючий орган вжити заходи до прийняття рішення про повернення надмірно сплачених до бюджету коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ВТБ Банк» звернулось до податкового органу з заявою про повернення надмірно сплачених до бюджету коштів, у зв`язку із наявністю в обліковій картці позивача по особовому рахунку з орендної плати за землю накопиченої переплати у сумі 61 636, 56 грн., в обґрунтування підстав для задоволення вказаної заяви, останній зазначає, що дія договору № 93 від 23.05.2011 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :23:141:0026 була припинена починаючи з 11.08.2017.

Виходячи з аналізу вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що податковим органом були виконані всі передбачені чинним законодавством дії щодо складення та направлення до фінансового управління міської ради міста Кропивницького висновку про повернення позивачу надмірно сплачених коштів з орендної плати за землю.

Однак, фінансовим управлінням міської ради міста Кропивницького не було погоджено та повернуто вказаний висновок, з чим в свою чергу погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи на обґрунтування підстав щодо правомірності дій фінансове управління міської ради міста Кропивницького зазначає, що перевіркою документів які були подані до останього на погодження, було виявлено той факт, що в супереч вищевказаним обставинам, заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :23:141:0026 за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна (Жовтневої революції) , 16 , к.1, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав, що у свою чергу свідчить про те, що права акціонерного товариства «ВТБ Банк» на користування земельною ділянкою не були припинені та залишалися закріпленими за ним відповідно до договору оренди, а договір оренди був чинний на момент вирішення спірних правовідносин, у зв`язку з чим данні лії є правомірними та скасуванню не підлягають.

Щодо доводів апелянта про те, що дія договору щодо оренди земельної ділянки припиняється у зв`язку із відчуженням приміщення яке розташоване на даній земельній ділянці, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» визначені випадки припинення договору оренди землі, зокрема:

- у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

- договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін;

- на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачає припинення договору оренди землі шляхом розірвання у наступних випадках:

- на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору;

- у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки; на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Виходячи з аналізу вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що ст. 32 Закону України «Про оренду землі» не передбачає припинення договору оренди землі шляхом його розірвання у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці,

Водночас, колегія суддів також звертає увагу, що відчуження об`єкта нерухомості, що знаходиться на орендованій земельній ділянці не є підставою для розірвання договору оренди з попереднім власником, оскільки такий договір припиняється щодо останнього, однак діє на тих самих умовах щодо особи, яка, набувши право власності на нерухоме майно, розміщене на орендованій земельній ділянці, з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки, зокрема із сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апелянта про наявність передбачених законом підстав для розірвання договору оренди у зв`язку із зміною власника нерухомого майна, яке розміщене на орендованій земельній ділянці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 10.04.2018 року у справі №915/672/17, від 05.06.2018 у справі № 920/717/17).

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки спірні правовідносини виникли між контролюючим органом та місцевим фінансовим органом, то акціонерне товариство «ВТБ Банк» в даному випадку виступає як платник податку, який своєчасно та у встановлений законодавством порядок і спосіб звернувся до контролюючого органу з відповідною заявою про повернення надмірно сплачених коштів.

При цьому, не беручи до уваги те, що повернення без погодження фінансовим управлінням міської ради міста Кропивницького висновку Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про повернення акціонерному товариству «ВТБ Банк» надмірно сплачених коштів хоч і стосується прав та інтересів останнього, однак, в данному випадку акціонерне товариство «ВТБ Банк» не може бути учасником данних спірних правовідносин, оскільки данні спірні правовідносини виникли саме між контролюючим органом та місцевим фінансовим органом, а тому, у разі незгоди з діями або бездіяльністю фінансового управління міської ради міста Кропивницького право звернення до суду з відповідним позовом маже бути лише тільки у контролюючого органу, якому було повернуто відповідний висновок без погодження, а не платник податків, який зазначений у цьому висновку.

При цьому, аргументи апеляційної скарги позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.11.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.