Справа № 806/1740/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 806/1740/17

адміністративне провадження № К/9901/30755/18

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 806/1740/17

за адміністративним позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправними та скасування письмових вимог,

за касаційною скаргою Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на постанову Житомирського окружного адміністративного суду (головуючий суддя: М. М. Семенюк) від 25 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Т. В. Іваненко, Л. В. Кузьменко, К. С. Франовська) від 21 листопада 2017 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. В червні 2017 року Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області (далі - Держаудитслужба), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 3, 4, 6, 7, 9, 11, 12, 14 письмових вимог Держаудитслужби, викладених у листі від 29 грудня 2016 року за № 06-04-17/1335 в частині вимоги про опрацювання матеріалів ревізії і усунення виявлених під час ревізії порушень.

2. В обґрунтування позову зазначив, що вимоги відповідача, викладені у пунктах 1, 2, 3, 4, 6, 7, 9, 11, 12, 14 листа від 29 грудня 2016 року за № 06-04-17/1335, вважає необґрунтованими. Також позивач зазначає, чинним законодавством України Департамент, на відміну від Держаудитслужби, не наділений повноваженнями перевіряти фінансово-господарську діяльність непідконтрольних йому установ та підприємств. Крім того вказав, що жодних порушень вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті", затвердженої постановою правління НБУ від 21 січня 2004 року № 22 Департаментом не допущено, оскільки позивач не складав первинні документи, що оплачувались за рахунок бюджетних коштів. Держаудитслужбою було проігноровано заперечення та зауваження позивача на акт ревізії, не було забезпечено їх об`єктивний розгляд, надано юридично невмотивовані і формальні висновки.

3. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

4. Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, 08 грудня 2017 року позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, встановлено десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання заперечення проти касаційної скарги.

6. 09 січня 2018 року на адресу Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення на касаційну скаргу, у якому відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

9. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 28 лютого 2018 року касаційну скаргу Департаменту на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі № 806/1740/17 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Олендер І. Я. - головуючий суддя, Гончарова І. А., Ханова Р. Ф.).

11. 15 жовтня 2019 року на адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про пришвидшення розгляду справи.

12. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року № 109/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку з внесенням змін до Спеціалізації суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 27 грудня 2019 року № 33), що унеможливлює участь судді-доповідача Олендера І. Я. у розгляді справ, категорії яких віднесені до спеціалізації іншої судової палати у зв`язку зі змінами

13. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

14. Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2020 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у період з 23 серпня 2016 року до 16 листопада 2016 року працівниками Держаудитслужби проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації за період з 01 січня 2010 року до 01 вересня 2016 року, за результатами якої складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту № 06-04-09/17 від 23 листопада 2016 року, у якому зафіксовано ряд порушень вимог фінансового законодавства, допущених Департаментом.

16. Позивач, не погоджуючись із вказаним актом ревізії, подав до Держаудитслужби заперечення від 02 грудня 2016 року № 5375/03-1 на акт ревізії.

17. На адресу Департаменту надійшов висновок на заперечення до акту ревізії, що затверджений 26 грудня 2016 року начальником Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, в якому зазначено, що дане заперечення не приймається.

18. Листом № 06-04-17/1335 від 29 грудня 2016 року «Про усунення порушень, виявлених ревізією, проведеною в Департаменті праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА», надісланим на ім`я директора Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, до позивача пред`явлена вимога усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку, при цьому перераховані порушення, внаслідок яких заподіяні збитки (завдано матеріальну шкоду, зайво перераховано коштів), зокрема:

« 1. В порушення вимог пункту 4 розділу IV «Порядку використання коштів обласного бюджету для здійснення соціальної підтримки внутрішньо перемішених осіб з тимчасово окупованої території, районів проведення антитерористичної операції на територію Житомирської області, та військовослужбовців, працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, інших силових структур області, що брали участь в антитерористичній операції у 2015 році», затвердженого розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 10 лютого 2015 року № 37, пункт 4 розділу IV «Порядку використання коштів обласного бюджету для здійснення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб з тимчасово окупованої території, районів проведення антитерористичної операції на територію Житомирської області, та військовослужбовців, працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, інших силових структур області, що брали участь в антитерористичній операції у 2016 році», затвердженого розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 05 лютого 2016 року № 27, протягом періоду 2015-2016 років Департаментом проведено зайве відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету фактично не понесених та у завищених розмірах витрат на проживання внутрішньо перемішених осіб 4 підприємствам та установам області в сумі 73305,55 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на вказану суму.

2. В порушення вимог пп.2.1, 2.2, 3 укладених Департаментом протягом ревізуємого періоду з 8 аптечними закладами області договорів про відшкодування видатків на медичне обслуговування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вимог пп.2.3, 3.3, 4.4 Порядку використання коштів обласного бюджету на пільгове медичне обслуговування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого розпорядженням голови Житомирської ОДА від 07 лютого 2011 року № 47, вимог розділу V, п.2 розділу VI «Порядку використання коштів обласного бюджету на пільгове медичне обслуговування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого розпорядженням голови Житомирської ОДА від 10 лютого 2015 року № 40, протягом ревізуємого періоду Департаментом проведено зайве відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету 8 аптечним закладам області видатків на медичне обслуговування на підставі реєстрів рецептів на пільговий відпуск медикаментів, до яких включено прострочені рецепти на пільговий відпуск медикаментів, на загальну суму 21694,79 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на вказану суму.

3. В порушення вимог п.21 «Порядку організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 березня 2013 року № 261, п.1.20 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності» протягом періоду з 01 липня 2015 року до 01 січня 2016 року посадовими особами Департаменту допущено видачу путівок на санаторно-курортне лікування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за відсутності та з простроченим терміном дії довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о, що призвело до безпідставної видачі 11 громадянам путівок на санаторно-курортне лікування на суму 49446,00 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на вказану суму.

4. В порушення вимог п.4.9 умов укладених договорів Департаментом з КП «Житомирський обласний лікувально-санаторний центр радіаційного захисту для дитячого та дорослого населення «Дениші» Житомирської обласної ради від 31 травня 2015 року № 08, від 15 червня 2015 року № 08, від 03 серпня 2015 року № 18, від 19 жовтня 2015 року № 24, ст. 193 Господарського кодексу України, протягом 2015 року Департаментом проведено для КП «Житомирський обласний лікувально-санаторний центр радіаційного захисту для дитячого та дорослого населення «Дениші» Житомирської обласної ради відшкодування витрат, пов`язаних з санаторно-курортним лікуванням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи по наданих актах виконаних робіт, до яких включено недостовірні дані щодо понесених витрат на харчування та лікування осіб, якими завчасно завершено проходження санаторно-курортного лікування, в сумі 184,32 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на вказану суму.

5. В порушення вимог пп.5.6-5.9 умов укладеного Департаментом договору про закупівлю за державні кошти від 28 вересня 2015 року № 23 з КВТП «Коростеньхарч», ст. 193 Господарського кодексу України, протягом ревізуємого періоду Департаментом проведено оплату для КВТП «Коростеньхарч» завищеної вартості послуг з харчуванням дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи по наданих актах виконаних робіт, до яких включено завищену кількість діто-днів по дітям, що фактично не харчувались, на загальну суму 5455,80 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на вказану суму.

6. В порушення вимог пп.3.1, 4.1 умов укладеного договору Департаментом ФОП ОСОБА_1 по закупівлі послуг з перевезення від 05 травня 2014 року № 04, ст. 193 Господарського кодексу України, пп.57,59 «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених постановою КМУ від 26 вересня 2007 року №1184, протягом ревізуємого періоду Департаментом проведено оплату для ФОП ОСОБА_1 завищеної вартості послуг з перевезенням дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи по наданих актах виконаних робіт, до яких включено завищений обсяг наданих послуг по кількості кілометрів пробігу автобусів забезпечення перевезень дітей відповідно до даних дорожніх листів, в загальній сумі 3045,60 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на вказану суму.

7. В порушення вимог абз.6-12 п.16, абз.10 п.41 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року № 999 (зі змінами), протягом ревізуємого періоду внаслідок не забезпечення Департаментом повернення автомобілів, які були передані інвалідам, та не нарахування Департаментом передбачених обов`язкових платежів до державного бюджету щодо сплати 20-ти членами сімей інвалідів обов`язкових платежів після смерті та виїзду за кордон інвалідів, державним бюджетом недоотримано обов`язкових платежів на загальну суму 593817,39 грн., чим завдано матеріальної шкоди державному бюджету на відповідну суму.

8. В порушення вимог Р.2 п.12 «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59, Департаментом протягом ревізуємого періоду проведено відшкодування працівникам витрат на відрядження за відсутності документів в оригіналі, що засвідчують вартість витрат на проїзд, внаслідок чого зайво відшкодовано витрат на відрядження на суму 1899,96 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на вищевказану суму.

9. В порушення вимог наказу Мінпраці від 02 жовтня 1996 року № 77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів», п.4 «Водій автотранспортних засобів» Розділу II «Професії робітників та найпростіші професії працівників автомобільного транспорту» Випуску 69 «Автомобільний транспорт» «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників», затвердженого наказом Мінтрансу України від 14 лютого 2006 року № 136 (зі змінами), при прийнятті на роботу водію Департаменту присвоєно надбавку за класність за ІІ клас, проте відповідно до посвідчення водія працівнику відкрито категорії «С» та «Е», за відсутності категорії «В», що дає право на встановлення ІІ класу водія, внаслідок чого протягом періоду з 23 квітня 2013 року до 01 липня 2016 року зайво нараховано та виплачено надбавки за II клас водію на загальну суму 4017,25 грн. та відповідно зайво перераховано єдиного соціального внеску на загальну суму 1364,90 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на загальну суму 5382,15 грн. Крім того, дане порушення призвело до зайвого нарахування заробітної плати за час відпустки водію в сумі 359,67 грн., та, як наслідок, відповідно зайво перераховано єдиного соціального внеску в сумі 108,81 грн., чим порушено пп.7,8,10 розділу 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 та завдано матеріальної шкоди Департаменту на загальну суму 468,48 грн.

10. В порушення вимог ст. 52 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», п.6 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, 3-м працівникам Департаменту протягом 2016 року встановлено завищений розмір надбавки за вислугу років, що призвело до зайвого нарахування та виплати вказаної надбавки в загальній сумі 502,86 грн. та відповідно зайво перераховано єдиного соціального внеску в сумі 110,63 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на загальну суму 613,49 грн. Крім того, дане порушення призвело до зайвого нарахування заробітної плати за час відпустки вказаним працівникам на загальну суму 170,72 грн., та, як наслідок, відповідно зайво перераховано єдиного соціального внеску в сумі 37,56 грн., чим порушено пп.7,8,10 розділу 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 та завдано матеріальної шкоди Департаменту на загальну суму 208,28 грн.

11. В порушення вимог ст.94 Кодексу законів про працю України, ст.1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» в грудні 2015 року 1 працівнику Департаменту проведено нарахування заробітної плати за фактично невідпрацьований час, а саме: нараховано заробітну плату за дні перебування на санаторно-курортному лікуванні особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка згідно даних зворотнього талону перебувала на санаторно-курортному лікуванні 12 робочих днів, що призвело до безпідставного нарахування та виплати заробітної плати в сумі 5701,97 грн. та, як наслідок, зайвого перерахування єдиного соціального внеску на загальну суму 479,54 грн., чим завдано матеріальної шкоди Департаменту на загальну суму 6181,51 грн.

12. В порушення вимог п.4.1 «Порядку отримання застрахованими особами членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25 лютого 2009 року № 12 (зі змінами), комісією із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності Департаменту у листопаді 2011 року безпідставно видано 1 працівнику Департаменту путівку на санаторно-курортне лікування за відсутності довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о, чим нанесено матеріальної шкоди Фонду соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 3439,80 грн.

13. В порушення вимог пп.2, 11, 20, 22 «Порядку складання, розгляду затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 (зі змінами), Департаментом як головним розпорядником коштів обласного бюджету за КТКВ 090601 «Будинки-інтернати для малолітніх інвалідів» затверджено кошторис на 2010 рік Тетерівському дитячому будинку-інтернату, до показників якого включено суми нарахування внесків до державних цільових фондів на фонд оплати праці працюючих інвалідів з розрахунку, як для працездатних осіб, в результаті чого Департаментом допущено зайве виділення бюджетних коштів розпоряднику коштів нижчого рівня внаслідок завищення потреби у бюджетних асигнуваннях на 2010 рік, яку профінансовано, в загальній сумі 28601,50 грн.

14. В порушення вимог ст.3, п.1 ст.23, п.1 ст.48 Бюджетного кодексу України (зі змінами), пп.5, 46 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2002 року №228 (зі змінами), протягом періоду 2013-2015 років Департаментом взято до сплати зобов`язання з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України, зокрема по оплаті послуг, пов`язаних з перевезенням дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи по наданих актах виконаних робіт, для ТОВ «Автосвіт ЛТД» та ТОВ «БМУ «Малинспецбуд № 3», які фактично здійснювались в інших бюджетних періодах, ніж передбачено умовами укладених договорів на загальну суму 360929,26 грн. за рахунок поточних бюджетних асигнувань при відсутності заборгованості в обліку та фінансовій звітності за КПКВ 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» станом на 01 січня 2014 року та на 01 січня 2015 року.»

19. Згідно вказаного листа, позивач повинен надати відповідачу вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень та недоліків до 27 січня 2017 року.

20. Листом від 27 січня 2017 року № 439/03, позивач повідомив відповідача про опрацювання та виконання вимог.

21. Вважаючи вимоги відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з цим позовом про часткове їх скасування.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

22. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. При постановленні оскаржуваних рішень суди звертали увагу на те, що відповідна правова позиція стосовно вирішення спорів цієї категорії неодноразово висловлювалася Верховним Судом України.

23. Крім того, суди зазначили, що саме по собі оскарження вимоги відповідача у спорі щодо наявності збитків у Департаменту у розмірі, виявленому під час ревізії, не є ефективним захистом прав позивача.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

24. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

25. Зокрема, скаржник наводить доводи аналогічні доводам апеляційної скарги, здійснює виклад обставин та надає їм відповідну оцінку, цитує норми процесуального та матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

27. Ключовим в цій справі є питання про те, чи може позивач (підконтрольна організація) оскаржити в судовому порядку вимогу відповідача про визначення розміру збитків, як належний спосіб судового захисту.

28. Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначено Законом України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-XII).

29. Частиною першою статті 1 Закону № 2939-XII передбачено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

30. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 4 (далі -Положення № 43), Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

31. За змістом пп. 9 п. 3, 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства.

32. В силу приписів пункту 6 Положення Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (пп. 16); порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях (пп. 22); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (пп. 23).

33. Частиною першою статті 2 Закону № 2939-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

34. Пункт 7 статті 10 Закону № 2939-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) закріплює право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

35. Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 статті 10 Закону № 2939-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

36. Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

37. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

38. При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольним об`єктом не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

39. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольного об`єкта та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання. Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку підконтрольною установою або шляхом звернення контролюючого органу до суду з відповідним позовом.

40. Тобто, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

41. Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, неодноразово висловленою у постановах, зокрема, у постановах від 07.10.2014 у справі № 21-368а14, від 14.10.2014 у справі № 21-453а14, від 18.11.2014 у справі № 21-461а14, від 20.01.2015 у справі № 21-601а14, від 27.01.2015 у справі № 21-436а14, від 10.02.2015 у справі № 21-632а14, від 15.04.2014 у справах №21-40а14, № 21-63а14), від 13.05.2014 у справі № 21-89а14, від 29.05.2017 у справі № 826/6304/16, від 23 лютого 2016 року у справі № 818/1857/14 тощо.

42. Аналогічні висновки щодо застосування наведених норм права викладено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16 за позовом Комунального підприємства «Харківський метрополітен» до Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання протиправним та скасування пункту вимоги, а також у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 1440/1820/18, від 10 грудня 2019 року у справі № 808/6509/13-а.

43. У справі, що розглядається, поставлено питання про визнання протиправною та скасування вимоги від 29 грудня 2016 року № 06-04-17/1335 в частині пунктів, що пов`язані із завданням матеріальної шкоди (збитків).

44. Тобто, відповідачем у спірних пунктах вимоги вказано на факт заподіяння збитків, зазначено їх розмір та зобов`язано вчинити дії, спрямовані на усунення відповідних порушень згідно з вимогами законодавства.

45. У той же час, враховуючи те, що збитки у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування стягуються примусово в судовому порядку з особи, яка їх заподіяла, виходячи з того, що правильність обчислення збитків має перевірятись судом, який розглядає позов про їх стягнення, заявлена Департаментом праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації позовна вимога є передчасною.

46. З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

47. При цьому, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

48. Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що всі доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

49. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.

50. Згідно частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

51. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

52. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі № 806/1740/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов