Справа № 240/11745/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/11745/19

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області щодо непередачі земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для сінокосіння згідно заяви ОСОБА_1 від 05.08.2019 за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га, що розташована за межами населених пунктів Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, прийнятої на 35 сесії сьомого скликання від 21.08.2019 №1146;

- зобов`язати Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області передати земельну ділянку в оренду терміном на 49 років для сінокосіння ОСОБА_1 за його заявою від 05.08.2019 за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га, що розташована за межами населеного пункту Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області подати у місячний строк з моменту набрання законної сили звіт до суду про виконання рішення суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Копію ухвали позивач отримав 02.12.2019, а відповідач - 28.11.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він звертався до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області із заявою про передачу земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для сінокосіння за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га, однак за результатами її розгляду відповідачем було прийнято протиправне рішення щодо відмови у задоволенні його заяви.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що передача земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га в оренду може бути здійснена лише на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05.08.2019 звернувся до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області із заявою про передачу в оренду для сінокосіння терміном на 49 років земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га, яка розташована на території Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області.

Відповідно до витягу із рішення Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 21.08.2019 №1146 "Про розгляд заяв громадянина ОСОБА_1 " йому було відмовлено в передачі в користування на умовах договору оренди землі, для сінокосіння земельної ділянки в зв`язку з наступними підставами:

- відповідно до класифікації цільових призначень земель, землі з цільовим призначенням "для сінокосіння" відносяться до земель водного фонду;

- вказана земельна ділянка передавалась до комунальної власності селищної ради як землі сільськогосподарського призначення без встановлення їй цільового призначення "для сінокосіння".

Не погоджуючись із відмовою відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Згідно зі ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, серед інших належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 124 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з ч. 2 цієї ж статті передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Застосовуючи ст. 123 ЗК України до спірних правовідносин , судом враховується, що згідно з ч. 1 цієї статті надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

При цьому, ч. 3 ст. 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , Брусилівська селищна рада вказала на те, що позивач, обравши у своєму клопотанні формулювання "для сінокосіння" фактично порушує питання стосовно земельної ділянки водного фонду, у той час як земельна ділянка, кадастровий номер якої ОСОБА_1 зазначив у своїй заяві від 05.08.2019, передавалась до сільської ради як земля сільськогосподарського призначення.

Викладені відповідачем доводи в якості відмови для задоволення заяви ОСОБА_1 суд вважає надуманими та такими, що не узгоджуються з вимогами ч. 3 ст. 123 ЗК України.

Так, питання класифікації земель, в першу чергу, врегульовано Земельним кодексом України.

За змістом частини першої статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною 2 ст. 22 ЗК України встановлено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги.

Відповідно до пункту "а" частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відтак, зважаючи на чинне правове регулювання питання поділу земель на категорії та враховуючи той факт, що позивач у своїй заяві вказав кадастровий номер земельної ділянки, яку він бажав отримати в оренду, зазначення ним формулювання "для сінокосіння" не є таким, що вказує на його намір отримати земельну ділянку з цільовим призначенням - землі водного фонду. Доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:8103 відносилась до земель водного фонду відповідачем не надано та в матеріалах справи не міститься. Натомість, питання належності даної земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення ніким не оспорюється.

Крім того, передбачена законодавцем можливість передачі землі сільськогосподарського призначення у власність або користування для сінокосіння та випасання худоби не обумовлена необхідністю використання лише обов`язково сукупно цими двома потребами, а не виключає й альтернативного вибору між цими способами використання землі.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно формально ототожнив заяву відповідача з клопотанням про передачу йому в оренду земельної ділянки водного фонду, фактично не розглянувши заяву позивача по суті відповідно до вимог ст. 123 ЗК України.

Таким чином, відмова Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області передати ОСОБА_1 за його заявою від 05.08.2019 земельну ділянку в оренду терміном на 49 років для сінокосіння за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га не відповідає критеріям добросовісності та обґрунтованості, а також не узгоджується з приписами ст. 123 Земельного кодексу України, яка визначає вичерпний перелік підстав для відмови у передачі в користування земельної ділянки.

Ті підстави, які обумовлені законодавцем у ст. 123 ЗК України, відповідачем в оскаржуваній відмові викладені не були. Лише у відзиві на позов відповідач вказав на те, що передача в оренду земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:8103 може бути здійснена тільки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому інформація, викладена в заяві позивача, не відповідає вимогам ст. 123 Земельного кодексу України.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування, якими можуть бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У порушення норм ст. 123 ЗК України відповідачем не зазначено передбачені цією статтею підстави для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги про визнання протиправною відмови Брусилівської селищної ради у передачі земельної ділянки в оренду підлягають задоволенню.

У той же час, обставини щодо виконання позивачем вимог ст. 123 Земельного кодексу України як передумови для вирішення питання про передачу йому в оренду бажаної земельної ділянки (зокрема, щодо необхідності виготовлення проекту землеустрою чи технічної документації із землеустрою, тощо) відповідачем ще оцінені та розглянуті не були, що виключає можливість прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача передати цю земельну ділянку в оренду. Тільки після належного розгляду відповідачем клопотання ОСОБА_1 та здійснення ним оцінки того, чи вчинені позивачем дії, спрямовані на отримання земельної ділянки у порядку, встановленому Земельним кодексом України, суд буде повноважний вирішувати питання про наявність або відсутність підстав для покладення певного обов`язку на відповідача. Відповідно, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, у відзиві відповідач повідомив, що рішенням 35 сесії Брусилівської селищної ради від 21.08.2019 року №1129 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га, що є юридичним фактом, з врахуванням якого має прийняти своє рішення відповідач.

Підсумовуючи викладене та зважаючи на те, що оскаржувана відмова не відповідає вимогам ст. 123 ЗК України, застосовуючи механізм захисту права, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.08.2019 про надання земельної ділянки в оренду для сінокосіння за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га, що розташована на території Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, за результатами розгляду якої прийняти рішення з урахуванням положень статті 123 ЗК України.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі статті 382 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 382 КАС України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області (вул. Митрополита Іларіона, 50, смт. Брусилів, Житомирська область, 12601, ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області щодо передачі земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га, що розташована за межами населеного пункту Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, в оренду на 49 років для сінокосіння згідно заяви ОСОБА_1 .

Зобов`язати Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.08.2019 про надання йому земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:8103 площею 23,6158 га, що розташована за межами населеного пункту Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, в оренду для сінокосіння, за результатами якого прийняти рішення із врахуванням положень статті 123 Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 06.02.2020.

Суддя Н.М. Майстренко