Справа № 1.380.2019.005543
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 1.380.2019.005543

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Львівського окружного адміністративного суду до Департаменту патрульної поліції України (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по виплаті доплати за службу в нічний час за період з 27.08.2015 по 31.12.2017 в сумі 7594,10 грн. та індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року в сумі 3375,17 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 дану справу на підставі пункту 2 частини першої статті 29 КАС України передано на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду, до якого справа надійшла 19.11.2019 та автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю для її розгляду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 19.12.2019 витребувано у відповідача додаткові докази.

В подальшому, ухвалою суду від 17.01.2020 ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у даній адміністративній справі на 14:00 год. 27.01.2020 та продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів.

Ухвалою суду від 27.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12:00 год. 10.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він проходить службу у поліції на посаді інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України. У період з 27.08.2015 по 31.12.2017 позивачу не виплачено доплату за роботу у нічний час, що, на думку позивача, є порушенням Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Крім того, відповідач протиправно не виплатив заборгованість по індексації грошового забезпечення, що зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідач в поданому відзиві на позовну заяву від 09.12.2019 зазначає, що розрахунок у позовній заяві не може бути підставою для задоволення вимог позивача, оскільки в такому розрахунку не враховано, що відповідно до витягу з ЄДР датою реєстрації Департаменту патрульної поліції є 07.11.2015, а тому до вказаної дати позивач не міг проходити службу в Департаменті патрульної поліції, відтак вимога про стягнення заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 27.08.2015 по 07.11.2015 є безпідставною. Також позивачем не враховано вимог пункту 11 розділу II наказу МВС від 06.04.2016 № 260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", згідно з яким поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Отже, позивач не врахував, що у нічний період надається 2 години перерви, які не можуть бути враховані до розрахунку. Також заперечив щодо витрат на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. Просить у задоволенні позову відмовити.

10.12.2019 представник позивача подав відповідь на відзив в якій погодився з наданою відповідачем інформацією щодо дати реєстрації Департаменту патрульної поліції 07.11.2015, при цьому зазначив, що при складанні розрахунку керувався інформацією, наданою у відповіді на адвокатський запит від 23.09.2019, в якому зазначалося про проходження ОСОБА_1 служби в період з 27.08.2015.

В судове засідання учасники справи не прибули, при цьому представник позивача 04.02.2020 подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, при цьому представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, тому суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі матеріалів справи, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Представник позивача звернувся до відповідача із запитами про надання інформації про проходження служби у нічний час та розмір посадового окладу ОСОБА_1 .

Відповідно до листа Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту Патрульної поліції від 23.09.2019 № 440аз/41/12/02-2019 кількість нічних змін інспектора ОСОБА_1 . у 2015 році становить 32, у 2016 році -74, у 2017 році - 65.

Згідно з листом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 30.07.2019 № 263аз-277аз/4/5/01-2019 в період з 01.11.2015 по 31.12.2107 доплата за службу в нічний час, зокрема інспектору ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась, у зв`язку із відсутністю підстав. Розмір посадового окладу ОСОБА_1 становить 2400,00 грн.

Позивач, вважає, що має право на доплату за службу в нічний час за період з 27.08.2015 по 31.12.2017, тому звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 цієї Постанови визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 260 від 06.04.2016, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку№ 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Відповідно до пункту 11 Розділу II Порядку № 260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Як слідує з листа Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту Патрульної поліції від 23.09.2019 №440аз/41/12/02-2019 кількість нічних змін ОСОБА_1 становить у 2015 році - 32, у 2016 році - 74, у 2017 році - 65.

Посадовий оклад позивача відповідно до листа Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 30.07.2019 № 263аз-277аз/4/5/01-2019 за період з 07.11.2015 по 01.02.2018 становив 2400 грн.

Проте, як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідач всупереч вимогам Постанови № 988 та Порядку № 260 доплату ОСОБА_1 за службу в нічний час за період з 27.08.2015 по 31.12.2017 не здійснював.

Відтак, відповідач був зобов`язаний здійснювати позивачу доплату за відпрацьовані години у нічний час у розмірах і у строки, передбачені чинним законодавством.

При вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості по виплаті доплати за службу в нічний час за період з 27.08.2015 по 31.12.2017 в сумі 7594,10 грн. суд враховує, що, виходячи із приписів Порядку № 260, нарахування та виплата доплати за службу в нічний час проводиться за місцем роботи (служби), та роботодавець самостійно здійснює розрахунок розміру доплати за службу в нічний час. Суд також звертає увагу, що відповідачем не надано обґрунтованого розрахунку сум доплати за службу в нічний час, належної позивачу до виплати.

При цьому, суд зазначає, що позовна заява містить розбіжності щодо суми заборгованості по доплаті за службу в нічний час. Так, згідно з розрахунком суми доплати за службу в нічний час, наведеному позивачем у позовній заяві, останній зазначає, що сума заборгованості по доплаті за службу в нічний час за вищевказаний період становить 6883,54 грн., а в прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за цей період в сумі 7594,10 грн.

Тому, у зв`язку з відсутністю обґрунтованого розрахунку сум доплати за службу в нічний час, належної позивачу до виплати та наявністю розбіжностей у розрахунку наведеному позивачем, суд не може визначити точну суму невиплаченої позивачу заборгованості по доплати за службу в нічний час, оскільки здійснення обґрунтованого розрахунку сум доплати за службу в нічний час не відноситься до компетенції суду, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Відтак, виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу доплату за службу в нічний час за період з 27.08.2015 по 31.12.2017.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що у нічний період надається 2 години перерви поліцейським, які не можуть бути враховані до розрахунку заборгованості, оскільки доказів надання такого часу відпочинку ОСОБА_1 відповідач до суду не надав.

Щодо посилання відповідача на те, що позовна вимога про стягнення доплати за роботу у нічний час за період з 27.08.2015 по 07.11.2015 є безпідставно, оскільки відповідно до витягу з ЄДР датою реєстрації Департаменту патрульної поліції є 07.11.2015, а тому до вказаної дати позивач не міг проходити службу в Департаменті патрульної поліції, то суд його до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, а щодо поліцейських підрозділів патрульної поліції в містах Одесі та Львові цей Закон набирає чинності з 20 серпня 2015 року.

При цьому, з листа Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту Патрульної поліції від 23.09.2019 №440аз/41/12/02-2019 вбачається, що позивач ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків з 27.08.2015 в складі батальйону № 3.

Будь-яких інших доказів з даного приводу відповідачем суду не надано.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 заборгованості по індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року в сумі 3375,17 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України № 1282-ХІІ від 03.07.1991 "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що індексація грошового забезпечення позивача за період з червня 2016 по жовтень 2017 року позивачу не нараховувалася та не виплачувалась.

При вирішенні позовних вимог про стягнення індексації грошового забезпечення суд враховує, що, виходячи із приписів частини першої статті 10 Закону № 1282-ХІІ та пункту 6 Порядку № 1078, нарахування та виплата індексації проводиться за місцем роботи (служби), та відповідний орган самостійно здійснює розрахунок розміру індексації. Суд також звертає увагу, що учасники справи не надали обґрунтованого розрахунку сум індексації грошового забезпечення, належного позивачу до виплати.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з Департаменту патрульної поліції України індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 по жовтень 2017 року підлягають до часткового задоволення шляхом прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 по жовтень 2017 року.

При вирішенні питання про стягнення з Департаменту патрульної поліції України витрат на правничу допомогу суд враховує таке.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина четверта статті 134 КАС України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

26.03.2019 між позивачем та адвокатом Шпариком Н.Я. укладений договір про надання правничої допомоги. Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору правова допомога оплачується у розмірі 1000 грн. за годину надання правової допомоги.

Відповідно до акту виконаних робіт від 15.10.2019 до договору про надання правової допомоги, адвокат Шпарик Н.Я. (виконавець) в інтересах ОСОБА_1 (замовника), згідно з договором від 26.03.2019 про надання правничої допомоги в повному обсязі виконано зобов`язання: підготовка і подання позову до Департаменту патрульної поліції України про стягнення заборгованості по виплаті доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення, затрачений час - 2 год.

Згідно з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 по справі № 826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до виписки по особових рахунках за 16.04.2019 ОСОБА_1 перерахував на рахунок Шпарика Н.Я. 2000,00 грн за надання правничої допомоги згідно з договором про надання правничої допомоги від 26.03.2019.

Отже, суд дійшов висновку, що відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на надання правової допомоги в розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 245, 246, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 27.08.2015 по 31.12.2017.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 по жовтень 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ).

Суддя Р.С. Денисюк