Справа № 420/5173/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5173/19
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря Скоріної Т.С.

апелянта ОСОБА_1 ;

представника відповідача Дімітрічака С. І.;

третьої особи Павлова О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, начальника відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій управління агропромислового та економічного розвитку Тарутинської РДА Одеської області Кісеолара Василя Георгійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області (далі Тарутинська РДА), начальника відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій управління агропромислового та економічного розвитку Тарутинської РДА Одеської області Кісеолара Василя Георгійовича в якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо розгляду заяви від 15.08.2019 року та зобов`язати повторно її розглянути.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на його та ОСОБА_2 звернення від 15.08.2019 року він отримав лише чергову відписку, що вказує на протиправну бездіяльність органа виконавчої влади щодо виконання обов`язку об`єктивно і вчасно його розглянути, перевірити викладені факти та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року, розглянутого за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єктом владних повноважень, у строк, передбачений Законом України «Про звернення громадян», була надана відповідь на звернення позивача, а тому в його діях відсутня бездіяльність щодо розгляду відповідної заяви.

Розглядаючи вимогу про визнання протиправної бездіяльності начальника відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій управління агропромислового та економічного розвитку Тарутинської РДА Одеської області Кісеолара В. Г., суд дійшов висновку про її необґрунтованість, адже в позові не наведені підстави відповідної протиправної поведінки.

До того ж, як підкреслив суду, ОСОБА_3 є виконавцем документа, а підписантом - виконуючий обов`язки голови райдержадміністрації Сілоч О. І.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначив, що суд першої інстанції помилково вважав, що приводом для звернення до суду з позовом стало порушення суб`єктом владних повноважень строків розгляду його заяви. Приводом звернення за захистом порушених прав, стало, на думку скаржника, невиконання відповідачами зобов`язань, визначених Законом України «Про звернення громадян», а саме прийняття дієвих заходів для усунення перешкод в реалізації громадянами територіальної громади можливості користуватися касами з продажу квитків на автостанції «Тарутине».

Також позивач вважає, що суд, в порушення вимог п.6 ч.3 ст.257 КАС України розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки, на його думку, дана справа становить значний суспільний інтерес.

У відзиві на апеляційну скаргу Тарутинська РДА зазначає про її необґрунтованість та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Скаржник та третя особа на стороні позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримали доводи викладені в апеляції та просили її задовольнити.

Представник відповідача, в особі Тарутинської РДА, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Фактичні обставини справи.

15.08.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до в. о. голови Тарутинської РДА Силоч ОСОБА_4 із зверненням, в якому просили здійснити заходи щодо усунення порушень у забезпечені послуг автостанцією «Тарутине».

Зміст звернення складається з таких доводів.

На підставі рішення Тарутинської селищної ради від 03.12.2015 року ОСОБА_5 передано в довгострокову оренду земельну ділянку площею 0,0826 га. за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації будівель і споруд, додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, тобто для функціонування автостанції «Тарутине», яка є суб`єктом надання автостанційних послуг.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про автомобільний транспорт», до обов`язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями пасажирам, належить, зокрема, продаж квитків, інформування щодо розкладу руху автобусів та вартості поїздки. Також, заявниками було зазначено, що, відповідно до ст.32 цього Закону, власники автостанції зобов`язані укласти договір з автомобільним перевізником щодо надання послуг.

Однак, у порушення вище вказаних норм Закону, автостанція «Тарутине» з грудня 2015 року продаж квитків пасажирам не здійснює з причини відсутності каси та відсутності договорів з перевізниками. Окрім того, на автостанції «Тарутине» відсутня обов`язкова візуальна інформація, яка визначена п.121 «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 176 від 18.02.1997 року. З огляду на те, що ст.16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на місцеві державні адміністрації покладено контроль за додержанням на відповідної території правил транспортного обслуговування та законодавства про захист прав споживачів, заявники просили здійснити заходи щодо усунення вищевказаних порушень у забезпечені послуг автостанцією «Тарутине» у повному обсязі.

Листом Тарутинської РДА №П-89 від 30.08.2019 року (виконавець ОСОБА_3 ) заявників повідомлено, що відповідно до п.10 Правил надання послуг пасажирським транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 року №197, державний контроль за дотриманням передбачених цими Правилами вимог покладається на Укртрансбезпеку, Національну поліцію та органи Держпродспоживслужби.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та правова оцінка суду апеляційної інстанції доводів учасників справи та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового її задоволення, з огляду на таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (ст. 40 Конституції України).

Питання реалізації громадянами вказаних конституційних прав регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 1 ст.15 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

За приписами ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Тобто, вказаний припис встановлює наступні обов`язки: пересилання звернення за належністю відповідному органу, якщо порушені у зверненні питання не входять до повноважень органу державної влади або повернення звернення з відповідними роз`ясненнями, якщо останнє не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення.

Так, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_6 була надана відповідь, за змістом якої випливає, що порушене заявниками питання виходить за межі компетенції Тарутинської РДА. Поряд з цим, Тарутинською РДА було зазначено, що, відповідно до п.10 Правил надання послуг пасажирським транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 року №197, державний контроль за дотриманням передбачених цими Правилами вимог покладається на Укртрансбезпеку, Національну поліцію та органи Держпродспоживслужби.

Аналіз Закону № 393/96-ВР дає підстави стверджувати, що суб`єкт владних повноважень, у разі встановлення, що порушене питання у зверненні не входить до його повноважень повинен керуватися приписами ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР, тобто переслати звернення за належністю відповідному органу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправною бездіяльність Тарутинської РДА щодо ненаправлення за належністю звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15 серпня 2019 року та зобов`язання направити вказане звернення за належністю.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Також слід зазначити, що колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, що суд першої інстанції порушив вимоги п.6 ч.3 ст.257 КАС України, розглянувши дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

У свою чергу, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію (п.2 ч.6 ст.12 КАС України).

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Враховуючи, що предметом даної справи є оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернення суд першої інстанції дійшов правильного висновку про її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

До того ж, є правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправної бездіяльності начальника відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій управління агропромислового та економічного розвитку Тарутинської РДА Одеської області Кісеолара В. Г., оскільки він не є посадовою особою, яка надавала відповідь на звернення.

Частина 4 статті 317 КАС України передбачає, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.2 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не застосував ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР, яка підлягала застосуванню у межах спірних правовідносин, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року (справа № 800/416/17, провадження № 11-854заі18), який, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, начальника відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій управління агропромислового та економічного розвитку Тарутинської РДА Одеської області Кісеолара Василя Георгійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області щодо ненаправлення за належністю звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15 серпня 2019 року.

Зобов`язати Тарутинську районну державну адміністрацію Одеської області направити звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15 серпня 2019 року за належністю.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 10.02.2020 року.