Справа № 640/1136/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 лютого 2020 року м. Київ № 640/1136/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши позовну заяву з доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалою суду від 24.01.2020 її залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Підставою для залишення позовної заяви без руху вказано невідповідність позовної заяви вимогам частини третьої статті 161 КАС України, а саме не додано документу про сплату судового збору, а також викладені у позовній заяві підстави щодо поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду суд визнав неповажними та в порядку частини першої статті 123 КАС України запропоновував надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку та відповідні докази в підтвердження поважності пропуску строку.

На виконання вимог ухвали суду від 24.01.2020 представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Щодо дотримання строків звернення, у заяві представник позивача зазначив, що про порушення прав та інтересів позивачу стало відомо з відповіді Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на адвокатський запит від 27.12.2019 за вих №5665 та наголошує на тому, що повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 №8821/1098 позивач особисто не отримував.

Щодо надання доказів сплати судового збору, представник позивача зазначив, що позивач звільнений від сплати судового збору, посилаючись при цьому на положення Закону України «Про захист прав споживачів» та постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16 та від 15.05.2019 у справі №817/777/16.

З цього приводу суд зазначає, що частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як і правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16 та від 15.05.2019 у справі №817/777/16 не застосовується до питань сплати судового збору у цій справі з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Пільга щодо сплати судового збору передбачена для споживачів саме Законом України «Про захист прав споживачів», тому, встановлюючи коло осіб, яких стосується вказана пільга, належить звертатись до визначень саме цього закону.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зі змісту зазначеного пункту вбачається, що визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

У свою чергу, продукція, згідно з пунктом 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Виходячи з викладеного, слід зазначити, що звільнення від сплати судового збору встановлено за подання позову за умови, що, по-перше, цей позов подається споживачем, по-друге, позов стосується порушених прав позивача, як споживача у спірних правовідносинах.

Однак, у спірних правовідносинах позивач не є споживачем послуг, зокрема, й фінансових.

Водночас, даний спір стосується бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» щодо невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта Банк» та зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» у спірних правовідносинах виступає суб`єктом владних повноважень, який виконує публічно-правові функції та не є надавачем послуг, а позивач не є споживачем у цих правовідносинах. Тому спірні правовідносини не стосуються захисту прав споживачів, відповідно позивач не може бути звільнений від сплати судового збору як споживач.

Отже, правовідносини щодо подання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо особи як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, не є послугою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки така діяльність визначена не договором, а законом.

Що стосується посилання представника позивача на рішення Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16 та від 15.05.2019 у справі №817/777/16, суд зазначає, що в даних рішеннях зазначено, що при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Вказаними рішеннями висловлена правова позиція, згідно якої споживачі, які звернулись за захистом своїх прав згідно Закону України «Про захист прав споживачів», звільняються від сплати судового збору як при поданні позовної заяви, так і на наступних стадіях цивільного процесу.

Проте, як зазначалось, предметом позову у цій справі є правовідносини не щодо захисту прав позивача, як споживача у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, правовідносини у даній справі не є подібними з правовідносинами, що були предметом розгляду у справах №817/777/16 та №761/24881/16, тому посилання представника у вказаних справах, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, є безпідставними.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» у спірних правовідносинах виступає суб`єктом владних повноважень, який виконує публічно-правові функції та не є надавачем послуг, а позивач не є споживачем у цих правовідносинах. Тому спірні правовідносини не стосуються захисту прав споживачів, відповідно позивач не може бути звільнений від сплати судового збору як споживач.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 18 червня 2019 року у справі №160/367/19.

Оскільки недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору не усунуто, вона не відповідає вимогам статті 161 КАС України, що є підставою для її повернення.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко