Справа № 820/18/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2020 року

Київ

справа №820/18/17

адміністративне провадження №К/9901/31004/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Харківського управління офісу великих платників податків ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2017 (суддя Зінченко А.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 (судді: Перцова Т.С. (головуючий), Дюкарєва С.В., Жигилій С.П.) у справі №820/18/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" до Харківського управління офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Харківського управління офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.10.2016 №, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 70494,00 грн (20%) за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток.

2. Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю з боку позивача порушень вимог законодавства, що виключає можливість застосування штрафних санкцій.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення скасовано.

4. Рішення суду обґрунтовано тим, що матеріали справи (інтегрована картка платника податку, платіжні доручення, виписки по рахункам) спростовують твердження контролюючого органу про допущене позивачем порушення строку сплати податкових зобов`язань з податку на прибуток за 2015-2016 роки у сумі 352470,03 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2017, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову Товариства.

6. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток, згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу викладені акті від 27.09.2016 № 636/28-09-40-14/00165712 "Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за кодом платежу 11021000 за 2015 - 2016 р.р. Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", про несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань з податку на прибуток за 2015 - 2016 роки у сумі 352 470,03 грн.

На підставі вказаного акту та відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Судами попередніх інстанцій також встановлено наступне.

Станом на 20.07.2015 у позивача рахувалася недоїмка по податку на прибуток у розмірі 289 695,03 грн (а.с.50), яка на 06.10.2015 становила 454923,03 грн., а з 10.03.2016 вже існувала переплата у розмірі 1653724,99 грн, розмір якої коливався до 31.12.2016. На підставі вказаного, зокрема судом апеляційної інстанції, зроблено висновок про відсутність у позивача недоїмки з 10.03.2016 (за даними інтегрованої картки, а.с.51-53).

Факт переплати підтверджено відсутністю заборгованості в акті звіряння розрахунків платника податків №1259-20 від 23.07.2015, згідно якого позивач має позитивне сальдо розрахунків з бюджетом (переплату) з податку на прибуток підприємств (а.с.16).

Крім того, наявність у ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" позитивного сальдо розрахунків з бюджетом (переплату) з податку на прибуток підприємств підтверджується наступним: 26.03.2015 позивач, маючи вже на той час позитивне сальдо розрахунків з бюджетом (переплату) з податку на прибуток підприємств, звернувся до СДПІ ОВП в м. Харкові МГУ ДФС із листами №715 від 26.03.2015 та №716 від 26.03.2015 про зарахування процентів за користування розстрочкою у рахунок існуючої переплати з податку на прибуток підприємств та авансового платежу з податку на прибуток підприємств відповідно.

Платіжним дорученням № 1054 від 16.07.2015 на адресу ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" контролюючим органом здійснено повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 344 965 грн (а.с.19), що свідчить про відсутність недоїмки станом дату повернення.

Таким чином судами встановлено, що станом на 01.09.2016 ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" не мало податкового боргу з податку на прибуток підприємств та/або невиконаних грошових зобов`язань з внесення авансового платежу з податку на прибуток підприємств. Крім того, згідно даних особового рахунку платника податків ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" мало позитивне сальдо розрахунків з бюджетом (переплату) з податку на прибуток підприємств у сумі 2622986,13 грн станом на 01.01.2015 та 139000,11 грн станом на 22.07.2015.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального права, вказує на їх неправильне застосування, зазначає, що Товариством порушено строки сплати грошових зобов`язань, що є підставою для застосування штрафних санкцій, та підтверджується інтегрованою карткою платника податків, яка наявна в матеріалах справи. Вказані доводи відповідач наводив в запереченні на позовну заяву та в апеляційній скарзі.

9. Товариством надано відзив (заперечення) на касаційну скаргу, в якому вказує на безпідставність доводів контролюючого органу та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанції просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 54.1 статті 54.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

10.2. Пункт 57.1 статті 57.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов`язання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно.

10.3. Пункт 126.1 статті 126.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

10.4. Пункт 9 підрозділу 4 розділу XX.

У січні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року платники зобов`язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. При цьому сума щомісячних авансових внесків за березень - травень 2016 року обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за 2014 звітний (податковий) рік.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. У січні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року платники зобов`язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств.

13. Якщо платник податків не сплачує авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у визначених розмірах.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

14. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

15. Суди попередніх інстанцій задовольняючи позовні вимоги дійшли висновку, що згідно інтегрованої картки платника податків - позивача, а також з урахуванням наданих позивачем платіжних доручень та банківських виписок по рахунках, в останнього відсутня недоїмка (борг) з 10.03.2016 та наявний факт переплати станом на 26.03.2015 та станом на 23.07.2015, а відповідно відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій до Товариства.

Проте колегія суддів зазначає, що такі висновки судів попередніх інстанцій не стосуються спірних правовідносин.

Так суди встановили, наявність переплати у позивача станом на 26.03.2015 та станом на 23.07.2015, проте спірні правовідносини, а саме період протягом якого у Товариства була наявна заборгованість та за який було застосовано фінансові санкції за несвоєчасну сплату, згідно розрахунку фінансових санкцій розпочався з 06.10.2015, відтак наявність переплати у позивача станом на 26.03.2015 та станом на 23.07.2015 не може свідчити про відсутність боргу станом на 06.10.2015. Натомість інтегрована картка платника податків свідчить саме про наявність боргу у позивача станом на 06.10.2015 (а.с. 50).

Також суди встановили, що з 10.03.2016 у позивача відсутня недоїмка (борг), проте наявність чи відсутність боргу у період починаючи з 10.03.2016 не є спірним, оскільки фінансові санкції було застосовано за період до 09.03.2016 (включно), (а.с. 12).

Також суди встановили, що станом на 01.09.2016 Товариство також не мало заборгованості, проте встановлена обставина не має жодного значення до спірних правовідносин за період з 06.10.2015 по 09.03.2016 (включно), як не має значення і підписаний акт звіряння розрахунків платника податків від 23.07.2016 №1259-20, за яким позивач має позитивне сальдо, оскільки такий також не стосується спірного періоду.

Таким чином встановлені судами попередніх інстанцій обставини, щодо відсутності у позивача заборгованості стосуються періодів, які не є спірними у цій справі, а саме періодів, за які контролюючим органом до позивача було застосовано фінансові (штрафні) санкції за несвоєчасну сплату авансових внесків з податку на прибуток.

За таких обставин суди не встановили обставин, які є визначальними для вирішення спору по суті, а саме чи допущено позивачем несвоєчасну сплату авансових платежів з податку на прибуток у період з 06.10.2015 по 09.03.2016.

Колегія суддів зауважує, що встановлені обставини мають бути підтверджені належними доказами.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. З огляду на викладене, а також той факт, що судами першої та апеляційної інстанцій не було з`ясовано належним чином зазначені обставини справи, у той час як їх встановлення є визначальним для вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

17. Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15.12.2017) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають.

18. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

19. За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Харківського управління офісу великих платників податків ДФС задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі №820/18/17 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду