Справа № 161/16792/19
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 161/16792/19 пров. № А/857/255/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 161/16792/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Черняк В.В. в м. Луцьку Волинської області 26.11.2019 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що з даним позовом позивач звернулася лише 27 вересня 2019 року, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України десятиденного строку звернення до суду. Щодо клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду суд першої інстанції зазначив, що викладені доводи про те, що позивач отримала копію оскаржуваної постанови лише 18 вересня 2019 року, ґрунтуються виключно на власній розписці позивача на її примірнику постанови, і в ній позивач могла вказати довільну дату отримання.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказана ухвала є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції не витребував та не дослідив оригінал оскаржуваної постанови, що міститься у відповідача. Також суд першої інстанції не зазначив, чому надав перевагу одного доказу над іншим.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідач в клопотанні, надісланому до суду апеляційної інстанції, просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Судом дане клопотання було відхилено, з огляду на положення частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відсутність достатньої обґрунтованості заявленого клопотання (зайнятість одного представника суб`єкта владних повноважень не перешкоджає залучить до участі у розгляді справи іншого працівника даного органу), а також необхідність дотримання визначених частиною 1 статті 309 КАС України строків розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 286 КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Апеляційним судом встановлено, що постановою відповідача від 22 серпня 2019 року № 001312 ОСОБА_2 Т ОСОБА_3 , як посадова особа директор ТОВ «Верба-ВВ», притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернулась 27 вересня 2019 року з цим позовом. Разом з тим, позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду, обґрунтоване тим, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримано 18.09.2019, що підтверджується відміткою, що наявна в оскаржуваній постанові (а. с. 8).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.10.2019 відкрито провадження в даній справі.

19.11.2019 відповідачем на адресу суду надіслано клопотання про застосування строку позовної давності, мотивоване тим, що позивач отримала оскаржувану постанову 30 серпня 2019 року, а до суду звернулася з пропуском 10-денного строку на оскарження, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 30), яким направлено позивачу оскаржувану постанову, копією відстеження поштового відправлення (а.с. 31) та копією оскаржуваної постанови (а.с. 32).

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача та зазначив, що розписка позивача могла міститися лише на примірнику постанови, який залишається у відповідача, а на примірнику ОСОБА_1 її не могло бути проставлено.

Крім того, вищенаведена розписка повністю спростовується встановленими судом обставинами поштового пересилання копії спірної постанови.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, наданого відповідачем, адресатом зазначено ТзОВ «Верба-ВВ».

Однак, відповідно до оскаржуваної постанови, до адміністративної відповідальності притягується ОСОБА_1 .

Покликання суду першої інстанції на те, що позивач займає посаду керівника ТзОВ «Верба-ВВ», тобто є його вищою посадовою особою, яка відповідальна за всі організаційні процеси, в тому числі за документообіг, а тому повідомлення позивача про оскаржуване рішення було здійснено відповідачем правомірно та обґрунтовано, шляхом надсилання його копії саме за адресою місця роботи позивача, є помилковим, оскільки судом не встановлено отримання даного поштового відправлення саме позивачем, не з`ясовано, коли та за яких обставин позивач, як посадова особа підприємства, якому надсилалися документи, ознайомилася з ними і чи ознайомлювалася з ними взагалі.

Також, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не підтверджує вміст такого відправлення, а тому підтвердження того, що саме оскаржувана постанова була направлена зазначеним поштовим відправленням, в матеріалах справи відсутнє.

Принаймні сумніви щодо можливості направлення такої постанови зазначеним поштовим відправленням мали б, виходячи із обставин справи (сторона позивача надала доказ, в якому міститься інша дата ознайомлення із оскаржуваною постановою, а судом першої інстанції правдивість такого доказу спростована не була), мали бути оцінені на користь позивача.

Аналізуючи вищенаведені норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суперечить положенням КАС України, зокрема частині 1 статті 2 даного Кодексу, яка передбачає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з викладеного вище, судом першої інстанції допущене порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відтак, за наслідками апеляційного перегляду оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню на продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 161/16792/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 06.02.2020