Справа № 240/8693/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/8693/19

категорія 108010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Фобос" до Національної поліції України, за участю третьої особи на стороні відповідача - Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства "Фобос", в якій позивач просить:

- визнати протиправною відмову Національної поліції України у видачі Приватному підприємству "Фобос" дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів, оформлену листом від 27.05.2019 №2633/20/4/02-2019;

- зобов`язати Національну поліцію України видати Приватному підприємству "Фобос" дозвіл на перевезення територією України вибухових матеріалів;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України на користь Приватного підприємства "Фобос" сплачений при подачі позову судовий збір.

В обґрунтування позову зазначає, що листом від 27.05.2019 №2633/20/4/02-2019 Департаментом превентивної діяльності Національної поліції України позивачу було повернуто документи на доопрацювання у зв`язку з відсутністю у них відомостей щодо охорони вибухових матеріалів відповідно до вимог Інструкції, тобто фактично відмовлено у видачі дозволу на перевезення вибухових матеріалів з підстав ненадання відомостей щодо охорони вибухових матеріалів під час їх перевезення. Такі висновки, на думку позивача, не відповідають дійсності, є надуманими та безпідставними, оскільки така інформація міститься безпосередньо у поданій позивачем заяві від 23.04.2019 №441. Також відповідач, відмовляючи у видачі дозволу на перевезення вибухових матеріалів листом від 27.05.2019 №2633/20/4/02-2019, запропонував позивачу звернутися для отримання дозволу на перевезення вибухових матеріалів до територіального підрозділу ГУНП у Житомирській області, що є порушенням п. 2.3.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, згідно якої уповноваженим підрозділом із контролю за обігом зброї центрального органу управління поліцією можуть видаватися всі види дозволів, передбачені законодавством, в тому числі цією Інструкцією, тобто, на думку позивача, він вірно обрав орган для звернення з заявою про видачу дозволу на перевезення вибухових матеріалів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.06.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

У відзиві на позов Національна поліція України просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивачем до заяви про видачу дозволу на перевезення вибухових речовин в порушення вимог абзацу шостого п. 18.2 глави 18 розділу III Інструкції не подано до Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України відомостей про осіб, відповідальних за охорону вибухових матеріалів (прізвище, ім`я та по батькові, дата, місце народження і проживання, модель, номер, калібр зброї, якою буде озброєна відомча воєнізована охорона). Однак в заяві позивача від 23.04.2019 №441 в табличному форматі наведено інформацію про осіб відомчої охорони ПП "Фобос" із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові, дати та місця народження, а також місця проживання. Разом з цим, у графі модель, номер, калібр зброї, якою особа буде озброєна, вказано виріб "Форт 17Р" із зазначенням його реєстраційного номеру, та калібру 9 мм, який не віднесений до категорії зброї будь-якого типу.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що принцип дії пристрою "Форт 17Р" повністю співпадає з законодавчим визначення вогнепальної зброї, що спростовує доводи відповідача про неналежність пристрою "Форт 17Р" до вогнепальної зброї. Також позивач зазначає, що судами неодноразово в рамках кримінальних проваджень, зокрема, за звинуваченнями у скоєні злочину, передбаченого ст. 263 Кримінального кодексу України (незаконне поводження зі зброєю), ч. 4 ст. 286 Кримінального кодексу України (хуліганство з використання холодної або вогнепальної зброї), пристрій для відстрілу гумових куль марки "ФОРТ-17Р" визнавався гладкоствольною короткоствольною самозарядною вогнепальною зброєю.

Суд 31.07.2019 ухвалою перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у даній адміністративній справі.

Відповідач надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що приналежність того чи іншого предмета до зброї в кожному випадку окремо необхідно встановлювати саме на підставі висновку експерта, який проводиться у порядку, визначеному законодавством України, а тому лист Житомирського НДЕКЦ МВС України від 27.05.2019 №263/20/4/02-2019, на який посилається позивач, є неналежним доказом, оскільки він не є експертним висновком.

У підготовчому засіданні, призначеному на 30.09.2019, протокольною ухвалою суду залучено Головне управління Національної поліції в Житомирській області в якості третьої особи на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 30.09.2019, яка залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019, задоволено клопотання Приватного підприємства "Фобос" та призначено у справі судово-балістичну експертизу, проведення якої доручено експертам Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

У зв`язку з тим, що на адресу суду від Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта від 24.10.2019 №1/4-245, ухвалою суду від 13.12.2019 поновлено провадження в адміністративній справі №240/8693/19 та призначено судове засідання.

Головне управління Національної поліції в Житомирській області в поясненнях на позовну заяву просить прийняти судове рішення про відмову у задоволенні позову ПП "Фобос". Зазначає, що на законодавчому рівні пристрої для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії віднесені до спеціальних засобів та не є різновидом зброї, чим і керувалася Національна поліція України під час розгляду заяви позивача. Вказує на те, що позивачем в заяві від 23.04.2019 №441 в табличному форматі наведено інформацію про осіб відомчої охорони ПП "Фобос", а в графі модель, номер, калібр зброї, якою особа буде озброєна, вказано виріб "Форт 17Р", а не зброю, що не відповідає вимогам абзацу шостого п. 18.2 глави 18 розділу III Інструкції.

Ухвалою суду від 28.01.2020 закрито підготовче провадження і призначено адміністративну справу до судового розгляду на 04.02.2020.

У судовому засіданні, призначеному на 04.02.2020, суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, враховуючи клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, протокольно ухвалив здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що Приватне підприємство "Фобос" відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є юридичною особою. Окремими видами діяльності підприємства є, зокрема, перевезення небезпечних вантажів автомобільним транспортом (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті №25 від 15.01.2019).

Приватному підприємству "Фобос" 26.07.2011 видана ліцензія серії АВ №582429 щодо надання послуг з охорони власності та громадян.

Відповідно до дозволу Управління Державної служби України з питань праці у Житомирській області №118.19.18 від 06.03.2019 підприємству дозволяється виконувати роботи підвищеної небезпеки: вибухові роботи та роботи, пов`язані з використанням енергії вибуху. Даний дозвіл діє з 06.03.2019 по 06.03.2024.

Позивач звернувся до Управління з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України із заявою від 23.04.2019 №441 про надання йому дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів: анемікс-П, неелектричні системи ініціювання, тротилова шашка Т-400 Г, електродетонатори ЕД-8Ж, що будуть перевозитись автомобілем RENAULT Master д.н.з. НОМЕР_1 , який допущений до перевезення небезпечних вантажів, за маршрутом руху: Коростень - Житомир - Бердичів - Київ - Біла Церква - Умань - Кропивницький - Черкаси - Кременчуг - Шостка - Кам`янське - Дніпро- Запоріжжя - Нікополь - Кривий Ріг - Кропивницький - Вінниця - Хмельницький - Камянепь-Подільський - Тернопіль - Івано- Франківськ - Мукачеве - Львів - Рівне - Житомир - Коростень, на термін до 6 місяців.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що відповідальною особою за перевезення вибухових матеріалів територією України автомобільним транспортом підприємства визначений технічний директор ПП "Фобос" ОСОБА_6 (наказ №08 від 04.02.2019). Охорона вибухових матеріалів під час перевезень територією України здійснюватиметься працівниками відомчої воєнізованої охорони ПП "Фобос" ОСОБА_5. , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які будуть озброєні гладкоствольною короткоствольною самозарядною вогнепальною зброєю - "Форт-17Р".

Листом Національної поліції України від 27.05.2019 №2633/20/4/02-2019 у Департаменті превентивної діяльності Національної поліції України розглянуто звернення від 23.04.2019 №441 щодо видачі Приватному підприємству "Фобос" дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів та повідомлено, що охорона вибухових матеріалів під час перевезень територією України здійснюється працівниками підрозділів поліції охорони Національної поліції України або відомчої воєнізованої охорони, які озброюються вогнепальною зброєю. У разі охорони вибухових матеріалів відомчою воєнізованою охороною в дозволі на перевезення територією України ВМ зазначаються особи, що охороняють вантаж у дорозі, а також дані про зброю. У наданих ПП "Фобос" документах відсутні відомості щодо охорони вибухових матеріалів відповідно до вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 (далі - Інструкція), тому Департамент превентивної діяльності повертає для опрацювання матеріали ПП "Фобос" та пропонує при наявності всіх передбачених законодавством документів звертатися в установленому порядку до територіального підрозділу ГУНП в Житомирській області для отримання дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів.

Перевіряючи оскаржувану відмову на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 18.1 Інструкції перевезення територією України вибухових матеріалів здійснюється на підставі дозволів, що видаються органами поліції відповідно до заяви керівника підприємства, а також копій дозволу на придбання ВМ або, у відповідних випадках, дозволу на право проведення підривних робіт (робіт з ВМ). Охорона вибухових матеріалів під час перевезень територією України здійснюється працівниками підрозділів поліції охорони Національної поліції України або відомчої воєнізованої охорони, які озброюються вогнепальною зброєю. У разі охорони вибухових матеріалів відомчою воєнізованою охороною в дозволі на перевезення територією України ВМ зазначаються особи, що охороняють вантаж у дорозі, а також дані про зброю.

Пунктом 18.2 Інструкції передбачено, що для отримання дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів до органу поліції подаються:

клопотання керівників організацій про видачу дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів;

дозвіл органу поліції на зберігання вибухових матеріалів;

відомості про осіб, відповідальних за перевезення територією України вибухових матеріалів;

найменування, кількість вантажу, що буде перевозиться, вид транспорту, маршрут, початковий і кінцевий пункти перевезення територією України, підстава перевезення, термін;

відомості про осіб, відповідальних за охорону вибухових матеріалів (прізвище, ім`я та по батькові, дата, місце народження і проживання, модель, номер, калібр зброї, якою буде озброєна відомча воєнізована охорона);

копія договору про охорону або накази керівника підприємства про призначення осіб, відповідальних за охорону та перевезення територією України;

свідоцтво про підготовку уповноваженого з питань безпеки перевезення вантажів;

ДОПНВ-свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі;

свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів;

чинний договір обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів;

свідоцтво про допуск водія до перевезення територією України відповідного небезпечного вантажу;

свідоцтво про допуск транспортного засобу до перевезення територією України ВМ;

платіжне доручення (квитанція) про оплату послуг, пов`язаних із видачею дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів;

технічні умови або стандарти вибухових матеріалів, що підлягають перевезенню територією України.

Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів відповідач фактично вказав на те, що позивачем не зазначено про охорону вибухових матеріалів вогнепальною зброєю, оскільки наведення інформації про "Форт-17Р" не є виконанням вимог п. 18.2 Інструкції, адже цей виріб є пристроєм для відстрілу патронів, споряджених метальними снарядами несмертельної дії.

Суд наголошує на тому, що будь-яких інших підстав для відмови у наданні дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів відповідач не наводив.

У той же час, позивач наполягає на тому, що пристрій для відстрілу гумових куль моделі "Форт-17Р" є вогнепальною зброєю, в підтвердження чого при зверненні до відповідача за отриманням дозволу ПП "Фобос" надало лист Житомирського дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 18.10.2017 року №19/106-10529, за змістом якого повідомлено, що згаданий пристрій згідно методики встановлення належності об`єкта до вогнепальної зброї та його придатності до стрільби, методики криміналістичного дослідження травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду та з урахуванням положень відповідних державних та галузевих стандартів є гладкоствольною короткоствольною самозарядною вогнепальною зброєю пістолетної конструкції.

Оскільки відповідачем в якості підстави для відмови у видачі дозволу зазначено факт відсутності охорони вибухових матеріалів особами, озброєними вогнепальною зброєю, суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 73 КАС України для з`ясування питання ідентифікації пристрою "Форт-17Р" призначив у справі судово-балістичну експертизу.

Висновком експерта Ганського О.В. Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 24.10.2019 №1/4-245 встановлено, що наданий для дослідження пістолет є вогнепальною зброєю самозахисту - травматичною зброєю з вогнепальним принципом метання снаряду, а саме короткоствольним гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі "Форт- 17Р", калібру 9мм Р.А. серія та номер екземпляру якого "Б 1797". Пістолет призначений для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами травматичної "несмертельної дії" калібру 9мм Р.А. Конструкція пістолета не дозволяє здійснити постріли штатними патронами до бойової зброї без внесення змін у конструкцію патронів або пістолета.

Таким чином, висновком експерта підтверджено, що пістолет моделі "Форт-17Р" є вогнепальною зброєю самозахисту.

З врахуванням цього факту, суд може констатувати, що у володінні ПП "Фобос" є вогнепальна зброя у вигляді пристроїв "Форт-17Р", перелік яких був вказаний позивачем у заяві від 23.04.2019 №441.

Відтак, відмова відповідача у наданні дозволу на перевезення вибухових матеріалів, викладена у листі від 27.05.2019, яка ґрунтується на відсутності відомостей про охорону вибухових матеріалів вогнепальною зброєю, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України щодо прийняття суб`єктом владних повноважень рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відповідно, у цій частині позовні вимоги ПП "Фобос" підлягають задоволенню.

У той же час, суд не може захистити право позивача шляхом зобов`язання Національної поліції України видати ПП "Фобос" дозвіл на перевезення територією України вибухових матеріалів.

Так, під час судового розгляду справи відповідачем були наведені інші підстави, які, на його думку, є такими, що перешкоджають отриманню позивачем відповідного дозволу, зокрема, ті, які стосуються законодавчої заборони позивачу мати у своєму володінні вогнепальну зброю, зважаючи на що у нього наразі і немає дозвільних документів на володіння таким видом зброї. Виникнення цих заперечень обумовлено встановленими у даній справі обставинами наявності у позивача вогнепальної зброї.

Оскільки ці підстави не були покладені в основу оскаржуваного рішення, суд позбавлений можливості надати їм правову оцінку до того, як відповідне рішення у межах своїх повноважень ухвалить відповідач.

Отже, у випадку, коли суб`єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру.

Таким чином, суд дійшов висновку, що видача дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів наразі належить до дискреційних повноважень відповідача, проте вирішення цього питання має бути здійснено відповідачем з урахуванням встановлених у даній справі обставин, які свідчать на користь того, що пристрій "Форт 17Р" є вогнепальною зброєю.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним: зобов`язати Національну поліцію України повторно розглянути заяву Приватного підприємства "Фобос" щодо видачі дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів з урахуванням висновку суду, зазначеного у даному рішенні, зважаючи на що частково задовольняє позовні вимоги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, судові витрати, понесені позивачем у даній справі в загальній сумі 3842,00 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України у сумі 1921 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 КАС України

вирішив:

Позов Приватного підприємства "Фобос" задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Національної поліції України у видачі Приватному підприємству "Фобос" дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів, оформлену її листом від 27.05.2019 №2633/20/4/02-2019.

Зобов`язати Національну поліцію України повторно розглянути заяву Приватного підприємства "Фобос" щодо видачі дозволу на перевезення територією України вибухових матеріалів з урахуванням висновку суду, зазначеного у даному рішенні.

Відшкодувати Приватному підприємству "Фобос" (вул. Велика Бердичівська, 13 А, м. Житомир, 10014, ) сплачений судовий збір у сумі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 10.02.2020.

Суддя Н.М. Майстренко