Справа № 177/1896/19
Суддя: Строгова Г. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/1896/19
Провадження № 2-а/177/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

секретаря судового засідання Короновської Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції Поліщука Євгенія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив суд визнати дії Інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Поліщука Євгенія Олександровича щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1740875 від 13 листопада 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ст. 132-1 КУпАП, незаконними, скасувати зазначену постанову та провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 13 листопада 2019 відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно нього за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень.

Відповідно до змісту постанови він керуючи транспортним засобом DAF CF 75/250, д/н НОМЕР_1 , перевозив вантаж, завантаженість якого на вісь становило 11750 кг, при повній масі 11000 кг, згідно квитанції про зважування 49978 кг, без дозволу національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР України.

З такими висновками позивач не згоден, винним себе не вважає, постанову винесену відповідачем вважає необґрунтованою, у зв`язку з неповними з`ясуваннями обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, так як відповідачем не вимірювалися габарити вантажу, який перевозився.

В судове засідання позивач та його представник Гордієнко А.І. не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити (а.с. 38).

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відповідно до ст. 268 КАС України. Причини неявки не повідомив, до початку розгляду справи надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 18-20).

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 206 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З даних постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.11.2019 серії ЕАК № 1740875, яка винесена Інспектором 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Поліщуком Є.О., слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, за порушення п. 22.5 ПДР України по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень (а.с. 8).

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 13.11.2019 о 10:35 годині, на 203 км, керував транспортним засобом DAF CF 75/250, д/н НОМЕР_1 , перевозив вантаж, навантаження якого на вісь становило 11750 кг., при повній масі 11000 кг, згідно квитанції про зважування 49978, без дозволу національної поліції, порушив вимоги п. 22.5 ПДР України щодо перевезенню небезпечних вантажів, правил переїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами вулицями, або залізничними переїздами, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 метри.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Позивач не погоджується з діями відповідача, вважає, що останній безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, беручи до уваги той факт, що він не порушував вимоги п. 22.5 ПДР України, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт правопорушення.

Частиною другою 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується копією квитанції про завантажування № 49978 від 13.11.2019, в якій вказано, що навантаження на ось становить 6750 кг, навантаження на ось 2 становить 11750 кг, загальна сума становить 18500 кг, додаючи копію вказаної квитанції.

В той же час позивач вказує на відсутність документів, які б підтверджували сертифікацію приладу на який здійснювалося зважування та таких документів суду не надано.

Згідно з п.2.4-2 ПДР у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Дослідивши докази, вивчивши відзив відповідача, суд встановив що відповідачем не надано суду доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в постанові про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП (а.с.8), інспектором не надано взагалі доказів того, що позивач здійснював перевезення великогабаритного вантажу з порушенням, тобто перевищення транспортним засобом нормативних габаритних чи вагових параметрів, так як матеріали справи надіслані разом з відзивом не містять акту за формою відповідно до вищевказаного порядку, де фіксуються відхилення від норми.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що докази, які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП та об`єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення позивачем, відсутні.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови належним чином, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені принципи випливають із положень ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає дії відповідача, який притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень, є неправомірними, за таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 13.11.2019 та закриття провадження в справі є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції Поліщука Євгенія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Поліщука Євгенія Олександровича від 13.11.2019 серії ЕАК № 1740875 про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя: