Справа № 160/1457/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
07 лютого 2020 р.Справа №160/1457/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» про забезпечення адміністративного позову у справі № 160/1457/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа 1: Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, третя особа 2: Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині,-
ВСТАНОВИВ:
06.02.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа 1: Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, третя особа 2: Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 104 від 21.01.2020 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 9 - 12, 22, 23, 25 - 31, 34, 35, 65, 66, зазначених в додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу».
Також, разом із позовом, 06.02.2020 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» про забезпечення адміністративного позову у справі №160/1457/20, в якій позивач просить суд:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 104 від 21.01.2020 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 9 - 12, 22, 23, 25 - 31, 34, 35, 65, 66 додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу»;
- до набрання законної сили рішенням суду по справі за позовом ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи - КП «Благоустрій міста» ДМР, Інспекція з питань благоустрою ДМР про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 104 від 21.01.2020 року.
Ухвалу негайно направити для виконання до:
У обґрунтування вимоги про забезпечення позову зазначено, що 21.01.2020 року Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради було прийнято рішення № 104 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» з додатком «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу», відповідно до якого вирішено:
«1. Усунути наслідки порушень Правил благоустрою території міста Дніпра, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 № 44/43 (зі змінами) (далі - Правила), шляхом припинення функціонування встановлених тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування та демонтажу згідно з переліком (додаток).
2. Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради спільно з Комунальним підприємством «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради попередити власників тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп про необхідність власними силами та за власні кошти усунути наслідки порушень Правил, звільнити зайняті земельні ділянки та привести їх до первісного стану для подальшого використання за функціональним призначенням.
3. Комунальним підприємствам Дніпровської міської ради за наявності відповідних договорів щодо використання об`єктів благоустрою міста, договорів передачі в платне користування об`єктів благоустрою вулично-дорожньої мережі та інших договорів оренди тимчасових споруд здійснити їх розірвання відповідно до чинного законодавства.
4. Комунальному підприємству «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради забезпечити укладання договорів на демонтаж, транспортування та зберігання тимчасових споруд, бензинових, дизельних, газових автозаправних станцій і матеріалів.
5. Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради та Комунальному підприємству «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради забезпечити охорону громадського порядку під час усунення наслідків порушень Правил.
6. Залучити представників Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (за погодженням), Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (за погодженням) до роботи з припинення функціонування
незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій на території м. Дніпра та їх демонтажу.
7. Контроль за виконанням цього рішення покласти на секретаря Дніпровської міської ради Санжару О. О.».
Так, пунктами 9, 10, 11, 12, 22, 23, 25, 26, 27, 28, 29, ЗО, 31, 34, 35, 65, 66 додатку до рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (Відповідача) від 21.01.2020 року №104 у «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу», включені споруди (об`єкти), які знаходяться:
- за адресою: вул. Журналістів, 13, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності -Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 9);
- за адресою: вул. Журналістів, 13, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності -Торгівля скрапленим газом (№ п/п 10);
- за адресою: вул. Київська, 2 А, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності -Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 11);
- за адресою: вул. Київська, 2 А, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності -Торгівля скрапленим газом (№ п/п 12);
- за адресою: вул. Маршала Малиновського, 92, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 22);
- за адресою: вул. Маршала Малиновського, 92, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля скрапленим газом (№ п/п 23);
- за адресою: вул. Миколи Хвильового, 47, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 25);
- за адресою: вул. Миколи Хвильового, 47, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля скрапленим газом (№ п/п 26);
- за адресою: вул. Миколи Хвильового, 47, тип - АЗГС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля скрапленим газом (№ п/п 27);
- за адресою: вул. Набережна Заводська, 53 А, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 28);
- за адресою: вул. Набережна Заводська, 53 А, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля скрапленим газом (№ п/п 29);
- за адресою: вул. Набережна Перемоги, 83, тип - АЗГС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля скрапленим газом (№ п/п 30);
- за адресою: вул. Набережна Перемоги, 83, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності - Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 31);
- за адресою: вул. Передова, 263, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності -Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 34);
- за адресою: вул. Передова, 263, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності -Торгівля скрапленим газом (№ п/п 35);
- за адресою: туп. Запорізький, 8, тип - АЗС, назва - без назви, вид діяльності -Торгівля паливно-мастильними матеріалами (№ п/п 65);
- за адресою: туп. Запорізький, 8, тип - АГЗС, назва - без назви, вид діяльності -Торгівля скрапленим газом (№ п/п 66).
На думку позивача, це рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21.01.2020 року № 104 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» з додатком «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу» (Додаток 4) в частині, що стосується споруд (об`єктів), які знаходяться за вищевказаними адресами, є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки, позивач вважає, що вищевказані споруди (об`єкти) за адресами: вул.Журналістів, 13, вул.Київська, 2 А, вул. Маршала Малиновського, 92, вул. Миколи Хвильового, 47, вул.Набережна Заводська, 53 А, вул. Набережна Перемоги, 83, вул.Передова, 263, туп.Запорізький, 8, не порушують «Правил благоустрою території міста Дніпра», затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 року № 44/43, як не порушують і вимог «Порядку передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг», затверджених рішенням міської ради від 19.09.2018 № 96/35. Отже, позивач зазначив, що рішення Виконавчого комітету ДМР № 104 від 21.01.2020 року в частині об`єктів за вищевказаними адресами є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим, що порушує права та інтереси товариства та передбачає припинення функціонування та демонтаж вищевказаних об`єктів, якими користується товариство, зобов`язує комунальні підприємства ДМР здійснити розірвання договорів щодо використання об`єктів благоустрою міста, зобов`язує КП «Благоустрій міста» ДМР забезпечити укладання договорів на демонтаж, транспортування та зберігання тимчасових споруд, бензинових, дизельних, газових автозаправних станцій і матеріалів. Позивач вважає, що подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не
зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд відповідно не застосує заходи забезпечення позову, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цією заявою.
Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.
За правилами ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно із ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
У розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2008 року №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.
У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування обставин, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.
Необхідно звернути увагу, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Тобто, на цьому етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову, що є неприпустимим на цій стадії судового процесу.
Крім того, позивачем не наведено та не надано жодних доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому.
Відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення сторони з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Так, згідно матеріалів справи, клопотання позивача обґрунтоване тим, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21.01.2020 року № 104 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині щодо споруд (об`єктів) за порядковими номерами 9 - 12, 22, 23, 25 - 31, 34, 35, 65, 66, зазначених в додатку до вказаного рішення «Перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі, вхідних груп у місцях загального користування, що підлягають демонтажу», в подальшому унеможливить захист і поновлення порушених прав та законних інтересів позивача у разі ухвалення рішення суду на його користь.
При цьому позивачем не було наведено достатніх підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не надано належних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Отже, судом не встановлено очевидних ознак небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.
При цьому із заяви про забезпечення позову судом встановлено, що наведені позивачем аргументи фактично зводяться до твердження про протиправність оскаржуваного рішення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено та не надано доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, або доказів того, що ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду буде неможливий; або очевидними є ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням.
Отже, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову у справі № 160/1457/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа 1: Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, третя особа 2: Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині, та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» про забезпечення адміністративного позову у справі № 160/1457/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа 1: Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, третя особа 2: Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков