Справа № 234/524/20
Суддя: Пікалова Н. М.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/524/20
Провадження № 2-а/234/43/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі судді Пікалової Н.М.,

за участю секретаря Романенко К.П., позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краматорську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Петліну Ігорю Романовичу, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора батальйону № 1 роти №2 патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Петліну Ігорю Романовичу, про скасування постанови від 28.12.2019 року серія ЕАК № 1912833 про накладення адміністративного стягнення, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 грудня 2019 року відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАК № 1912833 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Посилається на те, що жодних доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення надано не було. З постановою не погоджується, так як правил дорожнього руху не порушував, доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення надано не було. В позовній заяві зазначено, що підставою для притягнення тієї чи іншої особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Дійсно, відповідно до п. 8.7.3. «е» ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Однак вищевказане правило дорожнього руху він не порушував.

Так, 28.12.2019 року приблизно о восьмій години ранку, він, керуючи транспортним засобом марки «NISSAN ТЕАNА», державний номерний знак НОМЕР_1 (що належить на траві власності Приватному акціонерному товариству «Новокраматорський машинобудівний завод» і закріплений за ним як за головним інженером зазначеного товариства згідно з розпорядженням від 29.12.2018 р. № 454), рухався по вулиці Олекси Тихого у напрямку Слов`янська. На перехресті вулиці Олекси Тихого і проспекту Миру він на дозволений зелений сигнал світлофора почав здійснювати маневр повороту ліворуч, не створюючи аварійної ситуації. Проте, враховуючи приписи п. 16.6. ПДР України, відповідно до яких, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій -нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, він був змушений зупинитись на перехресті і пропустити транспортні засоби, що рухались в зустрічному напрямку.

Після цього він завершив маневр і звернув ліворуч (по напряму до прохідних ПрАТ "НКМЗ» Новострой) вже на червоний сигнал світлофора. Тим самим він чітко виконав встановлений п. 16.8. ПДР України припис («водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді...»).

Отже, при здійсненні повороту ліворуч він дотримався всіх правил дорожнього руху, а відтак, в його діях відсутнє порушення п. 8.7.3. «е» ПДР України і відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 2 сг. 122 КУпАП.

На його прохання надати докази того, що він, як стверджує відповідач, «проїхав перехрестя вул. О.Тихого та пр. Миру (м. Краматорськ) на заборонений червоний сигнал світлофора», йому відповідачем було надано відеозапис. Однак на цьому відеозаписі є зафіксованим лише той момент, коли він вже закінчував на червоний сигнал світлофора поворот ліворуч.

Відповідачем не були прийняті до уваги його доводи і пояснення про те, що він виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із дозволеним зеленим сигналом світлофора і відповідно до п. 16.8. ПДР України мав виїхати у наміченому напрямку (у даному випадку, звернути ліворуч) незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Свідків опитано не було. На пред`явленому йому відеозаписі не зафіксовано момент мого виїзду на перехрестя, а зафіксовано лише момент остаточного виїзду з перехрестя (після пропуску мною транспортних засобів, що рухались у зустрічному напрямку).

Позивач вважає, що фактично відповідачем не було встановлено того факту, на який сигнал світлофора він почав виконувати поворот ліворуч, у зв`язку з чим висновок відповідача (про рух на червоний заборонний сигнал) сумнівним та не підтвердженим безспірними доказами. Отже, оскаржувана постанова, в основу якої покладено зазначений висновок про мою винуватість, є незаконною та протиправною. За таких обставин, а також враховуючи допущені відповідачем численні порушення положень діючого законодавства зокрема, ст. ст. 278, 279 КУпАП і відсутність безспірних та належних доказів порушення мною вимог п. п. 8.7.3. е. ПДР України, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав позов і просив його задовольнити.

Відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся, надав суду відзив на позовну заяву з відеоматеріалами на диску. В відзиві зазначено, що вимоги Позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення.

28.12.2019 року приблизно о 08 год. 00 хв. водій, керуючи транспортним засобом «NISSAN ТЕАNА» номерний знак НОМЕР_1 в м. Краматорськ проїхав перехрестя вул. О. Тихого та пр. Миру на заборонний «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. е) ПДР України. Після зупинки зазначеного транспортного засобу, він, поліцейський патрульної поліції, ОСОБА_2 , підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом: відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4. а) ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме- порушення вимог п 8.7.3. е) ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Перед цим водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Ним, поліцейським патрульної поліції Петліним І.Р., було складено постанову за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 425 гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копі документу.

Щодо обставин, викладених в позовній заяві.

Позивач оспорює факт вчинення ним адміністративною правопорушення. Але жодного обґрунтованого доказу не надав. Твердження позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху повністю не відповідають дійсності та обставинам справи.

Згідно з п. 8.7.3. е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

У позовній заяві позивач стверджує, що не порушував правила дорожнього руху, та проїхав перехрестя на миготливий зелений, але факт вчинення правопорушення було зафіксовано нагрудним відеореєстратором поліцейського.

Стосовно п. 16.8. ПДР України - водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Але в даному випадку, водій проїхав перехрестя на заборонний «червоний» сигнал світлофора.

Згідно з п. 1.10. ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

На (фото 1) та (фото 2) видно, як позивач перетинає уявну лінію перехрестя на заборонний «червоний» сигнал світлофора.

П. 8.10. ПДР України - у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Якщо враховувати п. 12.4. ПДР України - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., водію, який керує технічно справним транспортним засобом, надано усі можливості для зупинки у місці передбаченим п. 8.10. ПДР України.

До того ж, з відеозапису вбачається відсутність будь-яких транспортних засобів позаду автомобіля позивача, тобто жодних підстав перетнути умовну лінію на заборонний сигнал світлофора позивач не мав.

Враховуючи зазначене вище, просить постанову від 28.12.2019 серії ЕАК № 1912833 залишити без змін, а позовну заяву позивача залишити без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

З наданих сторонами письмових документів встановлено, що поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Петліним І.Р. 28 грудня 2019 року щодо позивача ОСОБА_1 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1912833 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз`яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до системного аналізу мотивувальної та резолютивної частини рішення Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, правомірна застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Судом встановлено, що 28.12.2019 року приблизно о восьмій години ранку, позивач, керуючи транспортним засобом марки «NISSAN ТЕАNА», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Олекси Тихого у напрямку Слов`янська. На перехресті вулиці Олекси Тихого і проспекту Миру він на дозволений зелений сигнал світлофора почав здійснювати маневр повороту ліворуч, не створюючи аварійної ситуації. Проте, враховуючи приписи п. 16.6. ПДР України, відповідно до яких, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, він був змушений зупинитись на перехресті і пропустити транспортні засоби, що рухались в зустрічному напрямку.

В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Крім того суд вважає, що відповідачем не вірно трактовано п.16.8 ПДР України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність скасування постанови від 28.12.2019 серії ЕАК № 1912833 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, прийняту поліцейським взводу № 1 роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції рядовим поліції Петліним І.Р.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 12, 77, 241-243, 246, 257-260, 262 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Петліна Ігоря Романовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №1912833 від 28.12.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, прийняту поліцейським взводу № 1 роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Петліним Ігорем Романовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ч.2 ст.122 КУпАП закрити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Батальйон патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції , знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул Магістральна, 20.

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Краматорського міського суду Н. М. Пікалова