Справа № 200/13983/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 р. Справа№200/13983/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням відповідача від 11.11.2019 року в призначенні пенсії було відмовлено, не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи на шахті ім.9-ї П`ятирічки з 04.06.1990 по 04.01.2001, так як відсутній страховий стаж за цей період; в ДВАТ «шахта «Прогрес» ДХК «Торезантрацит» з 25.01.2001 по 30.09.2002, оскільки не надано довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи та накази про результати атестації робочих місць; в ДВАТ «Шахта «Жданівська» з 07.10.2002 по 31.12.2002, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутня інформація про документ, на підставі якого підприємство надає відомості про стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто дата та номер наказу, яким затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці; в Орендному підприємстві «Шахта «Жданівська» з 01.01.2010 по 31.05.2014, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутня інформація про документ, на підставі якого підприємство надає відомості про стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто дата та номер наказу, яким затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці.

Крім того, Відповідачем до страхового стажу не зараховано період роботи на шахті ім.9-ї П`ятирічки з 04.06.1990 по 04.01.2001, так як запис в трудовій книжці завірено печаткою, яка не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу, довідки про перейменування або реорганізацію відсутні.

За таких обставин Покровським ОУПФУ обчислено страховий стаж тривалістю в 17 років 11 місяців 21 день, а пільговий стаж за Списком №1 за обчисленням Відповідача складає 06 років 10 місяців 27 днів. Саме у зв`язку із недостатністю необхідного пільгового стажу (10 років) позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

Позивач вважає свої конституційні права порушеними та просить суд:

визнати протиправним і скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.11.2019 про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 23.10.2019 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням при цьому до страхового стажу та пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 04.06.1990 по 04.01.2001 на шахті ім.9-ї П`ятирічки у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті та до пільгового стажу за Списком №1 періодів і роботи: з 25.01.2001 по 30.09.2002 в ДВАТ «шахта «Прогрес» ДХК «Торезантрацит» у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті, з 07.10.2002 по 31.12.2002 в ДВАТ «Шахта «Жданівська» у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті, з 01.01.2010 по 31.05.2014 в Орендному підприємстві «Шахта «Жданівська» у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті, та з врахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні, прийнятому за результатами розгляду даної справи.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на безпідставність позиції ОСОБА_1 та зазначив, що спірні періоди не зараховані до страхового та пільгового стажу на законних підставах. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту.

23.10.2019 року позивач звернувся до УПФ із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

11.11.2019 року рішенням відповідача № 5040 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 1 п.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через недостатність кількості стажу.

А саме: не зараховано та пільгового стажу позивача:

в ДВАТ «шахта «Прогрес» ДХК «Торезантрацит» з 25.01.2001 по 30.09.2002, оскільки не надано довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи та накази про результати атестації робочих місць;

період роботи з на шахті ім.9-ї П`ятирічки з 04.06.1990 по 04.01.2001, так як відсутній страховий стаж за цей період;

в ДВАТ «Шахта «Жданівська» з 07.10.2002 по 31.12.2002 та з 01.01.2010 по 31.05.2014 оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутня інформація про документ, на підставі якого підприємство надає відомості про стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто дата та номер наказу, яким затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці;

до страхового стажу не зараховано період роботи на шахті ім.9-ї П`ятирічки з 04.06.1990 по 04.01.2001, так як запис в трудовій книжці завірено печаткою, яка не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу, довідки про перейменування або реорганізацію відсутні.

Згідно записів у трудовій книжці позивача (серія НОМЕР_1 від 02.09.1985) вбачаються наступні записи про спірні періоди роботи:

запис № 5 від 04.06.1990, вчинений адміністрацією шахти ім.9-ї П`ятирічки, - прийнятий підземним електрослюсарем 4р.;

запис № 6 від 21.04.1997 - переведений підземним електрослюсарем 5 розряду;

запис № 7 від 04.01.2001 - звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (запис завірено печаткою шахти «Північна» ВО «Макіїввугілля»);

запис № 8 від 25.01.2001, вчинений адміністрацією ДВАТ «Шахта «Прогрес» ДХК «Торезантрацит», - прийнятий підземним електрослюсарем 5 р. з повним робочим днем під землею;

запис № 9 від 30.09.2002 - звільнений за власним бажанням ст.38 КЗпП України;

запис № 10 від 07.10.2002, вчинений адміністрацією ДВАТ «Шахта «Жданівська» ДП ДХК «Жовтеньвугілля», - прийнятий електрослюсарем 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті з іспитовим строком;

запис № 11 від 18.10.2002 - переведений електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті;

запис б/н б/д - про реорганізацію підприємства у ВП «Шахта «Жданівська» ДП «Шахтарськантрацит»;

запис № 12 від 17.01.2005 - звільнити за переводом в ЗАТ ОП ш. «Жданівська» згідно з п.5 ст.36 КЗпП України;

запис № 17 від 31.03.2006, вчинений адміністрацією ЗАТ «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська», - прийнятий вантажником технологічного комплексу;

запис № 18 від 19.04.2006 - переведений електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті;

запис № 19 б/д - про перейменування підприємства у ПАТ «ОП «Шахта «Жданівська» (державна реєстрація змін установчих документів здійснена 15.04.2011).

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними 45 років тощо.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо спірного періоду з 04.06.1990 по 04.01.2001, який не був зарахований до страхового стажу (як наслідок, і до пільгового), так як запис в трудовій книжці завірено печаткою, яка не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу, довідки про перейменування або реорганізацію відсутні суд зазначає наступне.

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із п.2.4. зазначеної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Відповідно позиція з приводу не зарахування періоду роботи з 04.06.1990 року по 04.01.2001 року до страхового стажу ОСОБА_1 через невідповідність печатки у трудовій книжці є протиправною. Як наслідок, період з 04.06.1990 року по 04.01.2001 року підлягає врахуванню як страховий та пільговий стаж.

З приводу періоду роботи позивача в ДВАТ «шахта «Прогрес» ДХК «Торезантрацит» з 25.01.2001 по 30.09.2002, який не було зараховано до пільгового стажу через ненадання довідки, що підтверджує пільговий характер роботи та наказів про результати атестації робочих місць.

Як вже було зазначено вище, стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній" у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Тобто, зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Як вже було вказано вище, позивач, згідно трудової книжки у період з 25.01.2001 по 30.09.2002 працював на ДВАТ «Шахта «Прогрес» ДХК «Торезантрацит» підземним електрослюсарем 5 р. з повним робочим днем під землею. Відповідно трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення зазначеного періоду в якості пільгового стажу без надання відповідних довідок.

Щодо наказів про результати атестації робочих місць, суд наголошує, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державне підприємство "ТОРЕЗАНТРАЦИТ" зареєстровано на підконтрольній українській владі території (місцезнаходження: 86600, Донецька обл., місто Чистякове, в. Енгельса, будинок 88). Основний вид діяльності підприємства: код КВЕД 05.10 - добування кам`яного вугілля.

Згідно п. 4, 2 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Проте суб`єктом владних повноважень не надано до суду належних доказів виконання повноважень щодо перевірки атестації робочих місць шляхом надіслання на адресу вказаного підприємства відповідного запиту.

Таким чином суд зазначає, що з 25.01.2001 по 30.09.2002 протиправно не був врахований відповідачем до пільгового стажу.

Щодо періоду з 07.10.2002 по 31.12.2002 та з 01.01.2010 по 31.05.2014 в ДВАТ «Шахта «Жданівська» оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутня інформація про документ, на підставі якого підприємство надає відомості про стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто дата та номер наказу, яким затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та розробленими Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

За приписами п.п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Частиною 2 п. 4 цього Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або не своєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Також суд наголошує, шо надання інформації до системи персоніфікованого обліку не відноситься до обов`язків працівника, відповідно відсутність даних у системі персоніфікованого обліку не повинна обмежувати права пенсіонера.

На підставі вказаних обставин суд приходить до висновку про визнання протиправним і скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.11.2019 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 23.10.2019 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні, прийнятому за результатами розгляду даної справи.

З приводу позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу за Списком №1 певні періоди роботи суд наголошує, що повноваження з приводу зарахування періодів роботи до страхового та загального стажу є дискреційними повноваженнями відповідача, які делеговані останньому законодавцем, та не можуть бути підмінені рішенням суду.

Поряд з цим суд наголошує, що зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, є достатнім та належним способом захисту прав ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, м. Мирноград, вул. Центральна, 13) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.11.2019 № 5040 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.10.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні, прийнятому за результатами розгляду даної справи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, м. Мирноград, вул. Центральна, 13) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя В.В. Стойка