Справа № 400/182/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р. Справа № 400/182/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, пр. Центральний, 288, м. Миколаїв, 54003
про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди в сумі 50000,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (далі відповідач, Головне управління), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області та зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області прийняти рішення за результатами проведеного конкурсу щодо призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності Головного управління Держпродспоживслужби н Миколаївській області, як переможця конкурсу;

- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю, у розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою від 19.02.2019 року суд відкрив провадження та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 14.03.2019 року суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 13.05.2019 року позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 року ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 22.07.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд прийняв справу до свого розгляду та призначив розгляд справи на 19.09.2019 року.

14.08.2019 року справа № 400/182/19 була повторно надіслана до П`ятого апеляційного адміністративного суду для розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

17.09.2019 року П`ятим апеляційним адміністративним судом прийнято ухвалу за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та направлено справу № 400/182/19 на адресу Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року, після повернення справи з П`ятого апеляційного адміністративного суду, суд прийняв справу до свого провадження.

Ухвалою від 09.12.2019 року суд ухвалив розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, яка полягає у порушенні обов`язку своєчасного направлення на адресу ОСОБА_1 письмового повідомлення про результати конкурсу протягом п`яти календарних днів з дня їх оприлюднення та порушенні обов`язку організації проведення спеціальної перевірки;

- зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області організувати проведення спеціальної перевірки ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення за результатами проведеного конкурсу з урахуванням висновку спеціальної перевірки;

- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю, у розмірі 50000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що служба управління персоналом Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області не надіслала на її адресу письмове повідомлення про результати конкурсу протягом п`яти календарних днів з дня їх оприлюднення, як то передбачено п. 4 ст.28 Закону України «Про державну службу».

Позивач зазначає, що фактично вказане Повідомлення їй не надходило і отримано нею не було. Тому відповідач допустив протиправну бездіяльність, не направивши на її адресу письмове повідомлення про результати конкурсу протягом п`яти календарних днів з дня їх оприлюднення, як то передбачено п. 4 ст.28 Закону України «Про державну службу».

Позивач стверджує, що повідомлення про результати конкурсу вона отримала лише 03.12.2018 року після чого 04.12.2018 року звернулась до в. о. начальника Головного управління із заявою «Про організацію спеціальної перевірки та про призначення на посаду як переможця конкурсу», додавши до неї заяву про призначення на посаду, згоду на проведення спеціальної перевірки, автобіографію, копію паспорту та ідентифікаційного коду, копії документів про освіту, відповідні медичні довідки, копію декларації за 2017 рік.

17.01.2019 року ОСОБА_1 отримала лист відповідача від 14.12.2019 року №14.9/6361, в якому відповідач незаконно відмовив в її конституційному праві бути призначеною на посаду державної служби, як переможця конкурсу.

Своєю відмовою, на думку позивача, відповідач порушив ст. 19 Конституції України, статтю 5-1 КЗпП України, згідно якій однією із гарантій забезпечення прана громадян на працю є правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи, статтю 28 та 31 Закону України «Про державну службу», статті 56-58 Закону України «Про запобігання корупції».

Також позивач зазначає, що в результаті протиправної бездіяльності відповідача вона зазначала моральних страждань, найбільший стрес отримавши 17.01.2019 року, прочитавши лист відповідача від 14.12.2018 року, навіть була вимушена звернутися до лікаря, оскільки перший раз зіткнулася з такою несправедливістю та протизаконною бездіяльністю. Позивач зазначає, що є досвідченим фахівцем у галузі бухгалтерського обліку, має 14 річний стаж у цій сфері. Отримання листа, в якому їй було відмовлено у реалізації конституційного права на працю, шляхом грубого попрання законодавства України, призвело до душевних страждань. Вважає, що своєю протиправною поведінкою відповідач принизив її честь, гідність, ділову репутацію.

05.08.2019 року до суду надійшов відзив головного управління, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач зазначив наступне:

З метою виконання вимог п. 4 ст. 28 Закону України «Про державну службу» та дотримання прав переможця конкурсу, Головне управління надіслало на адресу позивача повідомлення про те, що ОСОБА_1 стала переможцем конкурсу на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності Головного управління від 05.07.2018 року № 14.3/1/1680.

Згідно довідки відділу організаційного забезпечення головного управління зазначено, що 05.07.2018 року повідомлення про переможця конкурсу в Головному управлінні зареєстровано в журналі реєстрації вихідної кореспонденції Головного управління ч. 2 2018 рік, але направлено простим відправленням вранці 06.07.2018 року, оскільки всі поштові відправлення напередодні 05.07.2018 року були відправлені, тому список в електронному вигляді не складався. Вищезазначене повідомлення про переможця конкурсу направлено позивачу простим відправленням, що не є порушенням чинного законодавства, як це вважає позивач, так як в законодавстві відсутня будь-яка норма, яка зобов`язує орган, в якому відбувся конкурс та визначено переможця, повідомляти конкретним видом поштового відправлення.

Відповідач зазначає, що позивач як переможець конкурсу мала змогу ознайомитись з результатами конкурсу на веб-сайті центрального органу, а саме: Національного агентства України з питань Державної служби та головного управління, які були висвітлені 03.07.2018 року, після підписання протоколу конкурсної комісії 02.07.2018 року. При цьому, відділом управлінням персоналом Головного управління було направлено па адрес позивача повідомлення про результати конкурсу, після чого необхідно було подати заяву на проведення спеціальної перевірки, чого Позивачем зроблено не було.

Також відповідач звертає увагу на те, що позивач мала змогу особисто звернутися до відділу управління персоналом Головного управління з метою ознайомлення з результатами конкурсу та подальшою реалізацією свого права на державну службу так як позивач працювала на посаді провідного фахівця відділу бухгалтерського обліку та звітності головного управління, яка звільнилася з даної посади 03.10.2018 року на підставі наказу головного управління від 03.10.2018 року № 591-к «Про звільнення ОСОБА_1 » за згодою сторін. Позивач лише через півроку звернувся до Головного управління з поданням заяви про проведення ним спеціальної перевірки та подальшим призначенням на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності Головного управління, коли всі строки визначені Законами України «Про запобігання корупції» та «Про державну службу» були пропущені.

Відповідач стверджує, що факт неотримання позивачем повідомлення про переможця конкурсу від 05.07.2018 року № 14.3/1/1680 не підтверджений ніякими доказами, окрім безпідставних вимог викладених в позовній заяві, що суперечить вимогам ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а саме: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В подальшому неподання позивачем заяви па проведення спеціальної перевірки після оприлюднення інформації про переможця конкурсу, призвело до порушення строку прийняття рішення про призначення позивача на посаду, як переможця конкурсу, а саме: не пізніше 30 календарних днів після оприлюднення інформації про переможця конкурсу, якщо інше не передбачено законом. Тобто, якщо рішення про призначення на посаду держаної служби приймається не пізніше 30 календарних днів після оприлюднення інформації про переможця конкурсу, то позивачу, як переможцю конкурсу, необхідно було подати заяву про призначення на посаду як переможця конкурсу та про проведення спеціальної перевірки, строк проведення якої не повинен перевищувати двадцяти п`яти календарних днів, в 30-денний строк, яким наділений керівник державного органу для прийняття рішення про призначення на посаду державної служби, так як рішення про призначення або про відмову у призначенні па посаду державної служби приймається за результатами спеціальної перевірки.

Що стосується вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди у сумі 50000 грн., відповідач зазначає, що в постанові Пленуму Верховного суду Україні «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001 року та від 27.02.2009 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явиш, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.

Головне управління стверджує, що не здійснило ніяких протизаконних дій, які б призвели до моральної шкоди, а навпаки діяло в межах, та в спосіб передбачений законодавством України, що ніяк не могло сприяти приниженню Позивача як фахівця та переможця конкурсу.

Ухвалою від 28.01.2020 року суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Згідно з наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 31.05.2018 року № 554 оголошено конкурс на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (т. 1 а.с. 13).

Переможцем конкурсу на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності є ОСОБА_1 , що підтверджується листом головного управління від 03.07.2018 року № 14.2/1643 «Про результати конкурсу» (т. 1 а.с. 24-27).

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про державну службу» (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) інформація про переможця конкурсу оприлюднюється на офіційних веб-сайтах центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, та державного органу, в якому проводився конкурс, не пізніше наступного робочого дня після підписання протоколу засідання конкурсної комісії відповідно до Порядку проведення конкурсу.

Так, інформація про переможця конкурсу на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області була оприлюднена на офіційних веб-сайтах Національного агентства з питань державної служби та Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, що підтверджується відповідними роздруківками з цих сайтів, а також не заперечується сторонами.

На підставі ч. 4 ст. 28 Закону України «Про державну службу» (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) служба управління персоналом державного органу, в якому проводився конкурс, надсилає кожному кандидату письмове повідомлення про результати конкурсу протягом п`яти календарних днів з дня їх оприлюднення.

Листом від 05.07.2018 року № 14.3./1/1680 Головне управління повідомило позивача про те, що вона стала переможцем конкурсу на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності, а також просило найближчим часом звернутися до відділу управління персоналом відповідача (т. 1 а.с. 51).

Лист від 05.07.2018 року № 14.3./1/1680 було надіслано на адресу позивача 06.07.2018 року відділом документального забезпечення управління організаційно-господарського забезпечення головного управління, про що свідчить довідка відповідача від 28.02.2019 року № 14.9/584 (т. 1 а.с. 71) та сторінки Журналу реєстрації вихідної кореспонденції (т. 1 а.с. 171 173).

Відповідно до п. 64 Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 246 (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) спеціальний структурний підрозділ НАДС або служба управління персоналом державного органу, в якому проводився конкурс, надсилають кожному кандидату письмове повідомлення (поштою або засобами електронного зв`язку) про результати конкурсу протягом п`яти календарних днів з дня їх оприлюднення.

Тож суд дійшов висновку, що чинним законодавством не передбачено вимоги про надсилання повідомлення про результати конкурсу з повідомленням про вручення, рекомендованим або цінним листом, тому в діях відповідача суд не вбачає порушення законодавства в частині відправлення повідомлення про результати конкурсу. В даному випадку на суб`єкта призначення чинним законодавством не покладено обов`язку встановлювати або перевіряти факт отримання повідомлення про результати конкурсу його переможцем.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про державну службу» (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) рішення про призначення на посаду державної служби приймається після закінчення строку оскарження результатів конкурсу, а в разі оскарження результатів конкурсу після прийняття рішення за скаргою суб`єктом розгляду скарги (органом, уповноваженим на розгляд скарги), але не пізніше 30 календарних днів після оприлюднення інформації про переможця конкурсу, якщо інше не передбачено законом. Рішення про призначення або про відмову у призначенні на посаду державної служби приймається за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та за результатами перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади».

Таким чином, Закон України «Про державну службу» встановлює 30-денний строк для прийняття рішення про призначення, при цьому таке рішення ставить у залежність від результатів спеціальної перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою особи, яка претендує на зайняття посади, у строк, що не перевищує двадцяти п`яти календарних днів з дня надання згоди на проведення спеціальної перевірки. У разі ненадання особою такої згоди питання щодо призначення її на посаду не розглядається. Порядок проведення спеціальної перевірки та форма згоди на проведення спеціальної перевірки затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На підставі п. 6, 7 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 171 (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою претендента на посаду на її проведення за формою згідно з додатком 1, яка подається разом із заявою про призначення. У разі конкурсного добору згода подається протягом трьох днів з дати одержання кандидатом повідомлення про результати конкурсу. У разі ненадання згоди претендента на посаду спеціальна перевірка не проводиться і питання про призначення на відповідну посаду не розглядається.

Отже вбачається, що суб`єкт призначення не може організувати проведення спеціальної перевірки без письмової згоди особи, при цьому у разі ненадання особою такої згоди питання щодо призначення її на посаду не розглядається.

Як зазначає позивач у позовній заяві, вона звернулася до Головного управління із заявою про організацію спеціальної перевірки та про призначення на посаду як переможця конкурсу додавши до неї необхідні документи лише 04.12.2018 року (т. 1 а.с. 18), тобто через пів року після оголошення результатів конкурсу та відправлення повідомлення про його результати позивачу.

З урахуванням цього та беручи до уваги системний аналіз положень чинного законодавства, зокрема вимоги Закону України «Про державну службу» щодо встановлення 30-денного строку для призначення на посаду, а також вимоги Закону України «Про запобігання корупції» щодо встановлення 25-денного строку для проведення спеціальної перевірки вбачається, що чинним законодавством не передбачено механізм за яким суб`єкт призначення може організувати спеціальну перевірку та прийняти відповідне рішення про призначення або відмову у призначенні після закінчення вищезазначених строків, якщо особою своєчасно (в межах вищевказаних строків) не подано відповідних зави про призначення та згоди на проведення перевірки.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідач не мав правових підстав організовувати спеціальну перевірку навіть після одержання 04.12.2018 року заяви позивача про організацію спеціальної перевірки та про призначення на посаду як переможця конкурсу.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не своєчасного направлення на адресу ОСОБА_1 письмового повідомлення про результати конкурсу та зобов`язання головного управління організувати проведення спеціальної перевірки ОСОБА_1 та прийняття відповідного рішення за результатами проведеного конкурсу з урахуванням висновку спеціальної перевірки.

Враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні цих вимог, тому вимоги стосовно винесення окремих ухвали для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону також не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає, що відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4 визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ встановлено, що суд повинен з`ясувати, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач, стверджуючи, що їй було завдано моральну шкоду, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з діями відповідача, не визначено, якими доказами це підтверджується, не обґрунтовано заявлену до стягнення суму моральної шкоди.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищезазначеного, суд відмовляє позивачу в задоволенні її позову.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (пр. Центральний, 288, м. Миколаїв, 54003, ) про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, яка полягає у порушенні обов`язку своєчасного направлення на адресу ОСОБА_1 письмового повідомлення про результати конкурсу протягом п`яти календарних днів з дня їх оприлюднення та порушенні обов`язку організації проведення спеціальної перевірки; зобов`язання Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області організувати проведення спеціальної перевірки ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення за результатами проведеного конкурсу з урахуванням висновку спеціальної перевірки; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю, у розмірі 50000,00 грн. відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.02.2020 року.

Суддя О.В. Малих