Справа № 360/4467/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4467/19
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Щеглова Дмитра Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 360/4467/19 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
30.01.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача Щеглова Дмитра Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 360/4467/19 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування заяви зазначено, що 14.11.2019 рішенням Луганського окружного адміністративного суду задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , однак судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою суду від 03.02.2020 призначено заяву до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
04.02.2020 від представника відповідача надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в обґрунтування якого останній послався на те, що підготовка позову складається з витягів із законодавства та витягів з вердиктів, якими наповнено Єдиний державний реєстр судових рішень, тому така робота не може бути вартою таких коштів. Окрім того, кодекси вимагають від сторони, яка заявляє про відшкодування витрат, надання доказів щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, чи доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу фактично адвокат витратив на виконання робіт. На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні заяви.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення по справі 360/4467/19, суд дійшов такого.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14.11.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020, позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 05 травня 2018 року про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 01 травня 2018 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 768,40 грн (арк. спр. 60-65, 111-112).

Судом при розподілі судових витрат було вирішено питання лише щодо судового збору.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та адвокат Щеглов Дмитро Сергійович, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1015 від 17.01.2012, уклали договір про надання правової (юридичної) допомоги № 4-А від 16.09.2019 та оформили ордер серії ВВ № 1001310 від 28.09.2019 (арк. спр. 12, 19-21).

Відповідно до інформації, зазначеної в рахунку-фактурі № 5 від 16.09.2019, на підставі договору про надання правової (юридичної) допомоги № 4-А від 16.09.2019 за послуги, які передбачені вищевказаним договором, надано наступні послуги: складання позовної заяви (витрачено 2 години), ціна за годину - 1000 грн, всього - 2000 грн (арк. спр. 22).

Відповідно до меморіального ордеру № 25235435.1 від 30.09.2019 ОСОБА_1 здійснив оплату адвокату Щеглову Дмитру Сергійовичу за послуги згідно договору про надання правової (юридичної) допомоги № 4-А від 16.09.2019 в розмірі 2000,00 грн (арк. спр. 23).

Таким чином, суд зазначає, що наданими адвокатом позивача документами, фактичний обсяг витрат, які сторона сплатила у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що судові витрати щодо правничої допомоги, які поніс позивач, підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що робота адвоката не може бути вартою таких коштів, судом до уваги не береться, оскільки статтею 134 КАС України не обмежено розмір таких витрат. Окрім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 2000,00 грн суд вважає співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про доцільність ухвалення додаткового судового рішення про стягнення означених коштів на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача Щеглова Дмитра Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 360/4467/19 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (вул. Шкільна, 2, м. Попасна, Луганська область, 93300, код за ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн (дві тисячі грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун