Справа № 520/11618/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

06 лютого 2020 р. Справа № 520/11618/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Мінаєвої К.В.,

за участю секретаря судового засідання - Остропільця Є.Є.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Амельченка С.О.,

розглянувши в судовому засіданні у спрощеному провадженні питання про поновлення строку на подання заяви про зміну предмету позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (майдан Театральний, буд. 1,м. Харків,61057, ) про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь позивача заробітну плату у вигляді не донарахованих та не виплачених коштів за щорічні (основні та додаткові) оплачувані відпустки з квітня 2006 року по грудень 2015 року та тривалі службові відрядження за межі Харківської області за цей період, а також не донарахованої та не виплаченої матеріальної допомоги у розмірі середнього заробітку за вказаний період та за 55 днів невикористаної відпустки за попередні періоди по 08 вересня 2016 року.

Ухвалою суду від 06.11.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі з повідомленням сторін.

18.12.2019 р. від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просить суд:

- зобов`язати регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати у вигляді своєчасно не донарахованих та не виплачених коштів за щорічні (основні та додаткові) оплачувані відпустки з квітня 2006 року по грудень 2015 року та тривалі службові відрядження за межі Харківської області за цей період, а також своєчасно не донарахованої та не виплаченої матеріальної допомоги у розмірі середнього заробітку за вказаний період та за 55 днів невикористаної відпустки за попередні періоди по 08 вересня 2016 року, з урахуванням не донарахованих коштів середньої заробітної плати за 55 днів невикористаної відпустки внаслідок порушення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, та несвоєчасно виплаченої заробітної плати 31.05.2019 року у сумі 26075, 16 грн. і несвоєчасно виплаченої заробітної плати 10.10.2019 року у сумі 28271,11 грн.

В судовому засіданні позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з заявою про зміну предмету позову.

Представник відповідача заперечував проти прийняття заяви про зміну предмету позову. Зазначив, що строки звернення до суду з заявою про зміну предмету позову вже сплили.

Суд, дослідивши матеріали справи та заявлену заяву позивача, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.1, 2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, розгляд даної справи по суті розпочався з відкриття першого судового засідання - 02.12.2019 р., змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог позивач міг не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання. Однак, вказана заява подана позивачем поза межами строків, встановлених статтею 47 та частиною третьою статті 262 КАС України.

Водночас, порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно частини четвертої цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Разом з тим, відповідно до положень статті 204 КАС України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Суд зазначає, що в заяві про зміну предмету позову від 18.12.2019 р. позивач вказує на те, що зі змісту наданого супровідного листа представника відповідача від 12.12.2019 року та доданих до нього документів, а також зі змісту пояснень представника бухгалтерії відповідача в ході судового засідання від 13.12.2019 року ним вбачаються інші порушення вимог законодавства України з питань оплати праці в частині нарахування компенсації за 55 днів невикористаної відпустки за минулі періоди, виходячи з виплат за останні 4 місяці робити, всупереч положенням пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для витати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Отже, в судовому засіданні 13.12.2019 р., заслухавши пояснення відповідача, позивач дійшов висновку про наявність підстав для зміни предмету позову.

У відповідності до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення від 08.11.2005, заява №63134/00).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі №1-13/2013 в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Враховуючи викладене, з метою правильного вирішення спору по суті, доводи, наведені позивачем, суд вважає обґрунтованими та приходить до висновку про наявність підстав для визнання поважними причини пропуску строку на подання заяви про зміну предмету позову поважним та прийняття даної заяви.

Щодо розгляду справи в загальному позовному провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.260 КАС України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Суд, вивчивши наявні у даній справі матеріали, враховуючи складність справи, обсяг та характер доказів у справі, які необхідно буде дослідити, для повного та всебічного з`ясування обставин справи суд дійшов висновку про необхідність здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням.

Керуючись ст. 47, 121, 171, 241-243, 248, 256, 262, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з заявою про зміну предмету позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях про стягнення заробітної плати.

Прийняти заяву позивача про зміну предмету позову в адміністративній справі.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях про стягнення заробітної плати здійснювати в загальному позовному провадженні.

Призначити підготовче судове засідання, яке відбудеться 27 лютого 2020 року о 14:00 год., в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, зал судових засідань №10.

Запропонувати відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву з урахуванням прийнятої заяви про зміну предмету позову протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання даної ухвали, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України. Копію відзиву з додатками направити позивачу та надати суду докази такого направлення.

Запропонувати позивачу подати відповідь на відзив згідно з статті 163 КАС України протягом п`яти днів з моменту його отримання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11 лютого 2020 року.

Суддя Мінаєва К.В.