Справа № 640/7775/19
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7775/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Кузьменко А.І., ддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.

при секретарі Горяіновій Н.В.

за участю

представника позивача: Куценка М.А.

представника відповідача: Бєлкіна Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ФК СОКРАТ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року в справі за адміністративним позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Приватного акціонерного товариства «ФК СОКРАТ» про стягнення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (далі по тексту - позивач, Комісія) звернулася до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «ФК СОКРАТ» (далі по тексту - відповідач, ПАТ «ФК СОКРАТ») в якому просила стягнути з ПАТ «ФК СОКРАТ» штраф в сумі 170 000,00 грн. до державного бюджету України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року значений позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким залишити позовну заяву без розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, актом від 12 грудня 2017 року № 656-ЦА-УП-Т зафіксовано, що в діях ТОВ «ФК «Сократ» та ПАТ «ФК Сократ» під час здійснення операцій з купівлі та продажу акцій на ПАТ «Українська Біржа» 10 січня 2014 року, 16 січня 2014 року, 11 березня 2014 року, 26 грудня 2014 року, 30 грудня 2014 року, 16 листопада 2016 року, 28 грудня 2016 року, 17 травня 2017 року, 05 вересня 2017 року, 06 жовтня 2017 року вбачаються ознаки маніпулювання, передбачені пунктами 1, 6 частини першої статті 101 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Постановою Комісії від 15.12.2017 року призначено розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів.

Постановою Комісії від 26.12.2017 року зупинено провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів, яке відновлено відповідною постановою від 30.01.2018 року.

За результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення на ринку цінних паперів уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку прийнято постанову від 09.02.2018 року №30-ЦА-УП-Т, якою до відповідача застосовано санкцію у вигляді штрафу в сумі 170 000 грн.

У свою чергу, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2018 року, в справі №826/3737/18, відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Сократ» та ПАТ «ФК Сократ» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування, зокрема, постанови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09.02.2018 року №30-ЦА-УП-Т.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року в справі №826/3737/18 набрало законної сили 07 лютого 2019 року, відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду.

Враховуючи зазначені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що санкції у вигляді штрафу в сумі 170 000 грн. є узгодженою, а правомірність прийняття Комісією постанови від 09.02.2018 року №30-ЦА-УП-Т не потребує доказування.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, ПАТ «ФК СОКРАТ» наголошує на тому, що Комісією позовну заяву подано з пропуском строку, а тому вона має бути залишена без розгляду.

Між тим, по суті спору, а саме щодо стягнення з ПАТ «ФК СОКРАТ» штрафу в сумі 170 000,00 грн. до державного бюджету України, апелянтом не вказано жодних доводів.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції надає оцінку лише зазначеним доводам та вимогам скаржника.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, 31.05.2019 року відповідачем подано клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду, яке обґрунтовано пропуском строку Комісії на звернення до суду з даним позовом.

Як зазначено судом першої інстанції (в оскаржуваному рішенні від 07.11.2019 року), у судовому засіданні 30 липня 2019 року без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Розглянувши доводи скаржника, на які останній посилається в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Доводи апеляційної скарги містять посилання, що судом першої інстанції не було взято до уваги доводи відповідача про те, що позивачем пропущено звернення до суду, адже, в даному випадку, на думку апелянта, він має обраховуватися починаючи з моменту прийняття постанови про накладення санкції від 09.02.2018 року №30-ЦА-УП-Т.

Також, ПАТ «ФК СОКРАТ» посилається на те, що Комісія здійснює тиск на учасників фондового ринку вимагаючи сплатити штрафні санкції.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає вказані посилання безпідставними та не обґрунтованими, адже вони не підтверджені належними доказами, а предмет спору інший.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами щодо строку звернення до суду з даним позовом, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (абз. 2 ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України).

У даному випадку, Комісією позовну заяву подано до суду 06.05.2019 року, тобто після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2018 року, в справі №826/3737/18 (07.02.2019 року), в межах тримісячного строку, передбаченого нормами адміністративного судочинства.

Для поновлення строку звернення до суду - судом вбачаються підстави виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву (клопотання).

Відповідно до ч. 1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, на виконання вимог КАС України, Комісією додано до позовної заяви заяву про поновлення строку для звернення з даним позовом до адміністративного суду (а.с.16-18).

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У даному випадку, позивачем надано обґрунтовані пояснення та допустимі докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою, оскільки постанова Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09.02.2018 року №30-ЦА-УП-Т, якою до відповідача застосовано санкцію у вигляді штрафу в сумі 170 000 грн., стала предметом спору в справі №826/3737/18 за ініціюванням подання позову ПАТ «ФК СОКРАТ».

Отже, у Комісії не було правових підстав для звернення до суду з даним позовом, предметом якого є стягнення штрафу, до моменту набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2018 року, в справі №826/3737/18.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ст. 251 ЦК України). Основний акцент робиться на юридичному факті, тобто дії чи події, які набувають юридичного значення зі спливом строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строк звернення до суду є матеріально-правовим, а не процесуальним. Правова природа цього строку є аналогічною до строку позовної давності у цивільних правовідносинах.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановле них на цей випадок законом.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що звернення Комісії до суду з даними позовними вимогами 06.05.2019 року відбулось в межах встановленого тримісячного строку.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі слід уникати зайвого формалізму, адже Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем була доведена належними доказами поважність причин звернення з даним позовом 06.05.2019 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ФК СОКРАТ» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 07.02.2020 року