Справа № 1.380.2019.004234
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004234
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Петренка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради про визнання рішень органу місцевого самоврядування протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області (далі - ВК Дрогобицької МР, відповідач) у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт другий рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 12 від 17.01.2019 р. "Про визначення організатора конкурсу щодо призначення управителя багатоквартирного будинку, затвердження складу конкурсної комісії та положення про конкурсну комісію», яким затверджено перелік багатоквартирних будинків, що пропонуються на призначення управителя, згідно додатком 1";

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 70 від 19.03.2019 р. «Про управителя багатоквартирних будинків», яким призначено управителя багатоквартирних будинків з надання послуги управління багатоквартирними будинками Комунальне підприємство «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради та уповноваженого заступника міського голови І. Германа укласти договори про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з Комунальним підприємством «Управитель «Житлове експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради від імені співвласників багатоквартирних будинків.

Ухвалою судді від 27.08.2019 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків вказаних в ухвалі. У зв`язку з неналежним виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, ухвалою судді від 16.09.2019 було продовжено позивачу строк на виконання вимог ухвали від 27.08.2019.

Ухвалою від 01.10.2019 суд відкрив загальне позовне провадження в адміністративній справі та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради (далі - КП «Управитель «ЖЕО», третя особа. Ухвалою без виходу до нарадчої кімнати від 14.01.2020 суд здійснив перехід до розгляду справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Рішенням ВК Дрогобицької МР від 17.01.2019 №12 визначено організатора конкурсу щодо призначення управителя багатоквартирного будинку, затверджено склад конкурсної комісії та положення про конкурсну комісію, а також затверджено перелік багатоквартирних будинків, що пропонуються на призначення управителя. До вказаного переліку внесений будинок АДРЕСА_1 у якому мешкає позивач. ОСОБА_1 стверджує, що означеним рішенням грубо порушено його права, як мешканця будинку. Зазначає, що співвласниками багатоквартирного будинку №142 не створено об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, не приймалося рішення про форму управління будинком, не складалося протоколу зборів із проханням призначити управителя, не подавалось протоколу до організатора конкурсу, що є на думку позивача, порушенням порядку його проведення. Незважаючи на явні порушення, відповідачем також незаконно, на переконання позивача, прийнято рішення №70 від 19.03.2019, яким призначено управителем багатоквартирних будинків, зокрема і №142, КП «Управитель «ЖЕО».

Третя особа надала пояснення щодо позову. Зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а окремі мешканці територіальних громад не є учасниками публічно-правових відносин, які виникають під час вирішення питання про призначення управителя багатоквартирними будинками, оскільки від імені всієї територіальної громади виступає саме орган місцевого самоврядування.

ВК Дрогобицької МР надав відзив на позовну заяву та пояснення, із змісту яких вбачається, що проти позову відповідач заперечує повністю, а оскаржувані рішення вважає такими що прийняті правомірно, Зазначає, що оскільки вони стосуються не тільки безпосередньо ОСОБА_1 а й інших мешканців м. Дрогобич їх скасування є неприпустимим.

У судовому засіданні по розгляду справи, позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник третьої особи проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити повністю.

Відповідач явку представника не забезпечив, надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи наведене, судом не було встановлено підстав для відкладення розгляду справи передбачених ст. 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доводи сторін, всебічно та повно дослідивши наявні матеріали, з`ясувавши обставини справи при вирішенні спору суд виходив з наступного.

Встановив, що ОСОБА_1 являється співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

17.01.2019 ВК Дрогобицької МР було прийнято рішення №12 Про визначення організатора конкурсу щодо призначення управителя багатоквартирного будинку, затвердження складу конкурсної комісії та положення про конкурсну комісію.

Згідно Додатка 1 до вказаного рішення до переліку багатоквартирних будинків, що пропонуються на призначення управителя до нього було включено 179 будинків включаючи і будинок АДРЕСА_2 .

Рішенням ВК Дрогобицької МР від 19.03.2019 №70 Про призначення управителя багатоквартирних будинків, КП «Управитель «ЖЕО» беручи до уваги протокол засідання конкурсної комісії від 25.02.2019 було призначено управителем багатоквартирних будинків з надання послуги з управління.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням та рішенням №12 в частині затвердження переліку будинків що пропонуються на призначення, вважаючи їх незаконними та протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов`язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР), органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначає Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14.05.2015 №417-VIII (далі Закон №417-VIII).

Закон №417-VIII також регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Відповідно до п.5 ст.13 Закону №417-VIII, у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок.

Закон №417-VIII набрав чинності 01.07.2015.

Отже, з 01.07.2016 у виконавчих органів місцевих рад, на території яких розташовані багатоквартирні будинки, виник обов`язок призначити управителя на конкурсних засадах у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про форму управління таким будинком.

Таким чином, ВК Дрогобицької МР, приймаючи рішення № 12 від 17.01.2019 р. "Про визначення організатора конкурсу щодо призначення управителя багатоквартирного будинку, затвердження складу конкурсної комісії та положення про конкурсну комісію», діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, визначений Законом №417-VIII.

Поряд з цим, 10.12.2017 набрав чинності Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII (далі Закон №2189-VIII), який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2189-VIII, у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласниками не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та не оголошено конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", виконавчий орган місцевої ради (або інший орган - суб`єкт владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг) зобов`язаний оголосити і провести такий конкурс у тримісячний строк з дня отримання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя. Рішення щодо цього питання вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Із змісту позову вбачається що крім іншого, позивач наголошує на порушенні відповідачем зокрема і цієї норми, стверджуючи, що з 10.12.2017 виконавчі органи місцевих рад мають право призначати управителя багатоквартирного будинку на конкурсних засадах лише на підставі протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя, а позаяк загальні збори не проводилися то і не відбувалося обрання уповноваженої особи співвласників для укладання договору з управителем.

Проте, такі доводи позивача, суд вважає хибними з огляду на наступне.

Пункт 6 розділу VI Закону №2189-VIII зобов`язує виконавчі органи місцевих рад, на території яких розташовані багатоквартирні будинки, оголосити і провести конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку у тримісячний строк з дня отримання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя, проте не позбавляє вказані виконавчі органи призначати та проводити конкурс за власною ініціативою згідно з п.5 ст.13 Закону №417-VIII, якщо відповідне звернення не надійшло.

Тобто, загальний Закон №2189-VIII, що прийнятий пізніше, доповнює спеціальний Закон№417-VIII в частині, що стосується призначення на конкурсних засадах управителя багатоквартирного будинку, встановлюючи обмежений часовий проміжок (три місяці) для виконання виконавчими органами місцевих рад обов`язку з проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку у разі надходження відповідного прохання від співвласників багатоквартирного будинку.

При цьому, саме Закон №417-VIII у даному випадку є спеціальним, як такий, що регулює особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, на противагу Закону №2189-VIII, що регулює відносини, які виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Крім цього, в матеріалах справи наявна копія протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 20.06.2016 на якому приймалося рішення про передачу функцій управління будинком управителю., тобто мешканці будинку вже висловлювали своє волевиявлення щодо вказаного питання.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком визначено Порядком проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.06.2016 №150, зареєстровано в Міністерстві юстиції 24.06.2016 за №893/29023 (далі Порядок №150).

Відповідно п.1 розд.ІІ Порядку №150, організатор конкурсу складає перелік будинків, в яких не створено об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, та оголошує щодо них конкурс з призначення управителя.

Із складеного переліку організатор конкурсу визначає об`єкти конкурсу.

У разі звернення до організатора конкурсу співвласників багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та не оголошено конкурсу з призначення управителя, організатор конкурсу оголошує та проводить такий конкурс у тримісячний строк з дня отримання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя. Об`єктом конкурсу в цьому разі є багатоквартирний будинок, співвласники якого звернулися до організатора конкурсу з проханням призначити управителя.

Отже, Порядок №150 визначає процедуру проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку як у разі звернення співвласників багатоквартирного будинку з відповідним проханням, так і за відсутності такого звернення.

Враховуючи наведене суд критично ставить до тверджень відповідача та третьої особи про те, що окремі мешканці не є учасниками публічних правовідносин при призначенні управителя та зазначає, що ОСОБА_1 має право на звернення в суд з позовом про визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень.

Проте, зазначає, що в силу вимог ст.ст.9, 10 Закону №417-VIII, співвласники багатоквартирного будинку без проведення будь-якого конкурсу мають право укладати договори про управління багатоквартирним будинком безпосередньо з надавачем житлово-комунальних послуг (управителем).

Згідно з абз.4 п.5 ст.13 Закону №417-VIII, якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того , що співвласники багатоквартирного будинку після укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, мають право на прийняття рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя. Тобто, є вільними в реалізації своїх прав власника.

Як встановлено під час розгляду справи, конкурс на підставі спірного рішення було проведено, управитель багатоквартирних будинків призначений.

Тобто, наразі існують правовідносини, пов`язані з реалізацією рішення відповідача № 70 від 19.03.2019 р. і ухвалення цього рішення не перешкоджає співвласникам у будь-який час відмовитися від послуг управителя.

При цьому, жодних доказів прийняття співвласниками багатоквартирних будинків після призначення управителя будь-яких рішень про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя суду не надано.

Щодо покликань позивача на те що договір з управління не відповідає Типовому договору «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» затвердженим постановою КМУ від 05.08.2019 №172 то суд зазначає, що абз. 2 п.5 ст. 13 Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та абз. 2 ч. 6 Розділу V «Визначення переможця конкурсу та укладення договору» передбачено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. І як вбачається з рішення №12 від 17.01.2019 уповноважена особа була визначена - контроль за виконання рішення був покладений на першого заступника міського голови І.Германа.

Крім того, суд бере до уваги той факт що оскаржуваним рішенням призначено управителя ще 178 будинків м. Дрогобича, а отже воно стосується і інших мешканців міста, договір вже укладений, оскаржувані рішення вичерпали свою дію і їх скасування призведе лише до невизначеності характеру управління.

Щодо покликань позивача на невідповідність персоналу кваліфікаційним вимогам, то в матеріалах справи наявна копія свідоцтва виданого Міністерством освіти і науки України про підвищення кваліфікації керівника КП «Управитель «ЖЕО» ОСОБА_2 за програмою організація діяльності з управлінням житловим комплексом та довідки про те що він дійсно проходить процедуру сертифікації персоналу та є кандидатом з професійної атестації за фахом «Менеджер (управитель) житлового будинку (групи будинків)» та є допущеним до складання кваліфікаційного іспиту. При цьому суд бере до уваги той факт, що третьої особою і до оголошення конкурсу здійснювалося управління багатоквартирними будинками у місті Дрогобичі.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з аналізу приписів законодавства у взаємозв`язку з обставинами цієї справи, підстав для скасування оскаржуваних рішень немає.

Суд зауважує, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у п. 45 рішення в справі Бочаров проти України, п. 53 рішення в справі Федорченко та Лозенко проти України, п. 43 рішення в справі Кобець проти України, при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення поза розумним сумнівом. Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Сторонами, суду не наведено інших доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов до висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Згідно з приписами ст. 139 КАС України, судовий збір розподілу не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судовий збір розподілу не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено 07.02.2020.

Суддя В.М. Сакалош