Справа № 428/10617/19
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/415/165/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Шевченка Сергія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Шевченка Сергія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.12.2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 07 вересня 2019 року о 13:55 год. він керував транспортним засобом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці, яка прямує до міського парку.

Раптом поліцейський автомобіль, який слідував за ним, увімкнув червоний проблисковий маячок і позивач з`їхав праворуч. Зупинившись, до нього спрямував поліцейський та вказав на те, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1-рух заборонено, а саме: здійснив проїзд у забороненому напрямку, чим порушив п.8.4. Правил дорожнього руху - Порушення вимог заборонених знаків.

Поліцейським УПП в Луганській області рядовим поліції Шевченко Сергієм Сергійовичем відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ № 1497223.

Відповідно до винесеної постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Вважає, що Постанова серії ЕАВ № 1497223 є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав:

Перебуваючи у стані стресу, він довірився поліцейському та підписав оскаржувану постанову.

Через декілька хвилин після від`їзду машини поліцейських він зафіксував знак, який він начебто порушив.

Зафіксований знак 3.1. не відповідав нормам та ГОСТу знаків України, що зафіксовано у додатках та камерами поліцейських, а саме: був розмальований фарбою чорного кольору, про що надав фото.

Варто зазначити, що відповідно до розділу 33 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 Про правила дорожнього руху, знак 3.1 «Рух заборонено» встановлюється у випадках, коли початок пішохідної зони позначено знаком 5.33, дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому випадку обов`язково додатково встановлюється знак 3.43.

В даному випадку, знаки 5.33 та 3.43 були відсутні , а тому, знак 3.1 встановлено з порушенням порядку, який передбачений розділом 33 Дорожні знаки Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 .

У зв`язку з вищевикладеним, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 Про правила дорожнього руху, знак 3.1 встановлений незаконно, а тому постанова Серія ЕАВ № 1497223, складена інспектором УПП в Луганській області Шевченко Сергієм Сергійовичем, підлягає скасуванню.

Просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1497223 від 07.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАВ №1497223 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.09.2019 протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

03.02.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 428/10617/19 було відкрито провадження в адміністративній справі.

07.02.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 07.09.2019.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1497223 від 07.09.2019 року особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом 07.09.2019 року о 13 год. 55 хв. за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 2б, не виконав вимогу дорожнього знаку рух заборонено, а саме: здійснив проїзд у забороненому напрямку, чим порушив вимоги п. 8.4 в. ПДР - порушив вимоги заборонних знаків, у зв`язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Пункт 8.4 «в» ПДР України передбачає, що дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1497223 від 07.09.2019 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАВ №1497223 від 07.09.2019року, посилаючись на не порушення ним Правил дорожнього руху, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП від 07.09.2019 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї не надано відео з нагрудної камери, оскільки в. п. 9 - до постанови додається - не зазначено про долучення до оскаржуваної постанови відеозапису, надісланого до суду.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.14.6 в. ПДР, відповідачем не долучено відеозапис до оскаржуваної постанови. В графі п. 9 до постанови додається інформація відсутня.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1497223 від 07.09.2019року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Шевченка Сергія Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 1497223 від 07.09.2019року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень 00 копійок та закриття адміністративної справи, такими, що підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Шевченка Сергія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1497223 від 07.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Луганській області рядовий поліції Шевченко Сергій Сергійович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна.

Повний текст судового рішення складено 10.02.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова