Справа № 120/3640/19-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 лютого 2020 р. Справа № 120/3640/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, в якій просив:

1) виконати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.05.2019 по справі № 120/1077/19-а, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019, та продовжити розгляд заяви ОСОБА_1 від 22.11.2018 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

2) прийняти рішення, яким призначити з 22.11.2018 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до його заяви від 22.11.2018;

3) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 22.11.2018 по день розгляду даної заяви.

Однак рішенням пенсійного органу йому було відмовлено в задоволенні поданої заяви у зв`язку з тим, що надані позивачем довідки на підтвердження проведення атестації робочих місць видані на території, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень, в зв`язку з чим відповідач дійшов висновку про відсутність в позивача достатнього спеціального стажу роботи в шкідливих та важких умовах праці, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

На думку позивача, зазначена відмова є протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси. В зв`язку з зазначеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) в порядку статті 263 КАС України. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

25.11.2019 на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на те, що подані разом із заявою на підтвердження спеціального стажу роботи в шкідливих умовах за період з 1990 по 2000 документи не можуть вважатись належними, адже не відповідають встановленими чинним законодавством вимогам. Зокрема додані до заяви довідки сформовані на непідконтрольній Україні території, а Накази про проведення атестації робочих місць не містять додатків.

В судове засідання 10.02.2020 сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового позовного провадження.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 з 27 лютого 1990 року по 28 грудня 2001 року працював на посаді помічника машиніста, машиніста крана металургійного виробництва, зайнятих на гарячих ділянках робіт ВАТ Макіївський металургійний комбінат.

Зазначені посади включені в Список 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24 червня 2016 року.

22.11.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до рішення від 23.11.2018 (протокол 27) Тульчинським ОУПФУ відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії, у зв`язку з недотриманням ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в зв`язку з тим, що заявник не досяг пенсійного віку.

19.02.2019 позивач звернувся до Тульчинського ОУПФУ Вінницької області із заявою, в якій просив надати письмову відповідь щодо зарахування пільгового стажу відповідно до наданих: довідки № 454 від 08.06.2018 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Філією №3 "Макеєвський металургійний завод" ЗАТ "Внешторгсервис"; виписок із наказів ВАТ "Макеєвський металургійний завод" "Щодо результатів атестації робочих місць по умовам праці" ОБ №534 від 16.11.2001 та ОБ №411 від 27.09.1995; довідок про заробітну плату № 596, №597 від 11.06.2018.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 23.11.2018, оформленого протоколом № 27 та прийнятого за результатом розгляду заяви від 22.11.2018 про призначення пенсії, позивач оскаржив його до адміністративного суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду (далі - ВОАС) від 03.05.2019 по справі №120/1077/19-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019, адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 23.11.2018, оформлене протоколом №27, прийняте за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.11.2018 про призначення пенсії;

- визнати протиправними дії Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язано Тульчинське управління Пенсійного фонду України продовжити розгляд заяви ОСОБА_1 від 22.11.2018 про призначення йому пенсії та прийняти відповідне рішення.

Крім того, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що заяву позивача, подану до Тульчинського ОУПФУ Вінницької області 22.11.2018, необхідно розцінювати саме як заяву про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016.

Також судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2018 року №628 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" Тульчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

В зв`язку з вищенаведеними обставинами, позивач 13.08.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою в якій просив відповідача:

1) виконати рішення ВОАС від 03.05.2019 по справі № 120/1077/19-а та продовжити розгляд заяви ОСОБА_1 від 22.11.2018 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

2) прийняти рішення, яким призначити з 22.11.2018 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до його заяви від 22.11.2018;

3) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 22.11.2018 по день розгляду даної заяви.

У відповідь на вказану заяву відповідачем прийнято рішення № 27 від 01.10.2019 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю стажу роботи в шкідливих та важких умовах праці, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Обґрунтовуючи своє рішення відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 за № 595 в частині того, що будь-які документи, які видані підприємствами, установами, організаціями, створеними на тимчасово непідконтрольній українській владі території, є недійсними і не створюють правових наслідків, та враховуючи те, що довідка № 454 від 08.06.2018, яка підтверджує право позивача на пенсію за Списком № 1, завірена печаткою ДНР.

Крім того, відповідач, приймаючи вищезазначене рішення, посилається на Порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, в частині того, що необхідною умовою для підтвердження трудового стажу є наявність атестації робочого місця після 22.08.1992.

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень та як наслідок з прийнятим рішенням № 27 від 01.10.2019, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зареєстровано в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок № 383), Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць).

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1058 доповнено розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій"

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення та відзиву на позовну заяву, спірним питанням у даній справі є наявність чи відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу роботу позивача з 22.08.1992 по 28.12.2001 на посаді помічника машиніста, машиніста крана металургійного виробництва, зайнятих на гарячих ділянках робіт ВАТ Макіївський металургійний комбінат - 9 років 4 місяці 7 днів.

Щодо доводів відповідача, викладених у рішенні № 27 від 01.10.2019, про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу вищезазначеного періоду, суд зазначає наступне.

У трудовій книжці НОМЕР_1 , яка видана 27.02.1990 на ім`я ОСОБА_1 , містяться, зокрема, такі записи:

03.11.1986 - 14.12.1989. Служба в лавах Радянської армії;

Макеєвський ордена Леніна Металургійний комбінат ім. С.М. Кірова (в подальшому перейменований в ВАТ "Макеєвський металургійний завод")

1. 27.02.1990. Прийнятий в мартеновський цех помічником машиніста крана металургійного виробництва на гарячих ділянках робіт 3-розряду;

2. 01.05.1991. Переведений на посаду машиніста крана металургійного виробництва на гарячих ділянках робіт;

4. 01.04.1995. Присвоєно шостий розряд машиніста крана металургійного виробництва на гарячих ділянках робіт;

3. 28.12.2001. Звільнений за власним бажанням.

На підтвердження наявності стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач надав до пенсійного органу такі документи: трудову книжку серії НОМЕР_1 ; довідка № 454 від 08.06.2018 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Філією №3 "Макеєвський металургійний завод" ЗАТ "Внешторгсервис"; виписки із наказів ВАТ "Макеєвський металургійний завод" "щодо результатів атестації робочих місць по умовам праці" ОБ №534 від 16.11.2001 та ОБ №411 від 27.09.1995; довідка про заробітну плату № 596, №597 від 11.06.2018.

Згідно п. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В оскаржуваному рішенні № 27 від 01.10.2019 відповідач посилається на те, що надані позивачем при зверненні до пенсійного органу документи не можуть бути визнані належною підставою для підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Проте із вказаним доводами відповідача суд погодитись не може, з огляду на те, що у трудовій книжці позивача, яка відповідно до вимог чинного законодавства України є основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, наявна інформація щодо безпосередньої постійної зайнятості у роботі зі шкідливими умовами праці, що є обов`язковою умовою при призначенні пенсії на пільгових умовах.

Оскільки позивач подав до пенсійного органу, крім інших документів, трудову книжку для вирахування трудового стажу, відповідач повинен був взяти до уваги саме цей документ, і, лише за відсутності трудової книжки, для підтвердження стажу, брати до уваги інші документи, які б могли свідчити про наявність такого стажу.

Щодо тверджень відповідача про те, що довідки, надані позивачем не можуть прийматись до уваги, оскільки видані підприємствами, які знаходяться на територіях не підконтрольних українській владі, суд зазначає наступне.

Дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Також, загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року. При цьому, "ДНР" та "ЛНР" є терористичними організаціями і не визнаються Україною як державні утворення. Відповідно, органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування, робити запити та будь-яким іншим способом взаємодіяти із представниками самопроголошених "республік", а тому Пенсійний фонд України не має правової підстави для використання наданої представниками так званих "ДНР" та "ЛНР" інформації.

Законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях.

Так, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно ч. 2 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, документи, видані державними органами та органами місцевого самоврядування так званої "Донецької народної республіки", згідно законодавства України є недійсним та не можуть створювати правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Поряд з цим, суд звертає увагу на такі обставини.

З урахуванням того, що надані позивачем в підтвердження пільгового стажу довідка та витяги з наказів "Про висновки атестації робочих місць по умовам праці" відповідають записам в трудовій книжці позивача, суд бере до уваги відомості, які зазначені у вказаних документах, враховуючи, що вони не спростовані відповідачем, з огляду на фактичну неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені в них.

При цьому суд критично оцінює посилання сторони відповідача на відсутність Додатків до вищезазначених наказів ОБ №534 від 16.11.2001 та ОБ №411 від 27.09.1995, адже, до матеріалів позовної заяви, як і органу пенсійного фонду позивачем надано саме витяги з відповідних наказів, в яких виокремлено лише ту посаду, про яку позивач просив надати інформацію та яку він обіймав в спірний період, а саме: машиніст крана металургійного виробництва на гарячих ділянках робіт.

Таким чином, записи у трудовій книжці та документи, які містяться у матеріалах справи та надавалися відповідачу, підтверджують характер роботи позивачки у спірний період за Списком № 2 та дають підстави для зарахування цього періоду до спеціального стажу, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Частинами першою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши доводи позивача, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та беручи до уваги неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов, суд приходить до переконання про протиправність відмови відповідача у призначенні та виплаті позивачці пільгової пенсії. Відтак позов належить задовольнити повністю.

Що ж до встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Таким чином, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

В даному ж випадку, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 768,40 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 576,30 грн. (3/4 задоволених вимог).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 27 від 01.10.2019 р. про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 22.11.2018 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22.11.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ().

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 10.02.2020

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна