Справа № 317/2676/19
Суддя: Громова І. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/7/2020
Справа № 317/2676/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.

при секретарі Коваль В.В.

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Пащенко А.С.,

представника відповідача Матченко С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Запорізької митниці ДФС від 01.08.2019 р. в справі про порушення митних правил № 0081/11200/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, у сумі 875 660,82 грн. та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 01 серпня 2019 року в.о. начальника Запорізької митниці ДФС Зарубіним Борисом Олександровичем було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0081/11200/19 відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до даної постанови ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (порушення митних правил), передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 875660,82 грн.

Копію даної постанови позивач отримав 02 серпня 2019 року.

Вважає, що постанова Запорізької митниці ДФС від 01.08.2019 р. в справі про порушення митних правил № 0081/11200/19 є такою, що суперечить нормам Митного кодексу України, є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

У постанові в справі про порушення митних правил № 0081/11200/19 від 01.08.2019 року Відповідач зазначає, що: «27.11.2018 о 15 год. 15 хв. в зоні митного контролю, що розташована в секторі «Приліт» «Міжнародного аеропорту Запоріжжя» під час митного контролю багажу пасажирів, які прибули до України міжнародним авіарейсом № 432 сполученням Стамбул - Запоріжжя, громадянин ОСОБА_1 обрав для проходження митного контролю «червоний коридор» із заповненням митної декларації. У митній декларації від 27.11.2018 р. гр. ОСОБА_1 вказав про наявність в нього: 1. виробів із срібла 925 проби у вигляді браслетів, каблучок, сережок, підвісів, ланцюгів, вагою 5258 грам фактурною вартістю 67375,53 грн.; 2. виробів із срібла 925 проби у вигляді браслетів, сережок, підвісів, ланцюгів, вагою 4908 грам фактурною вартістю 62890,66 грн.

Для підтвердження фактурної вартості гр. ОСОБА_1 надав рахунки - фактури від 26.11.2018 № 435141 на товар вагою 5258 грам вартістю 12637,08 турецьких лір та від 26.11.2018 № 435142 на товар вагою 4908 грам вартістю 11795,89 турецьких лір. Загальна вартість товару за вищезазначеними інвойсами становить 24432,97 турецьких лір, що за курсом НБ України на день переміщення складає 130266,19 грн.

Окрім того, під час здійснення перевірки вагових показників, заявленого гр. ОСОБА_1 за митною декларацією товару, встановлена не задекларована за встановленою формою частина товару - вироби із срібла, загальною вагою 1205 грам. За фактом недекларування товарів, у відношенні гр. ОСОБА_1 . Запорізькою митницею ДФС порушено справу про ПМП № 0451/11200/18. Предмети порушення митних правил - вироби зі срібла, загальною вагою 1205 грам, тимчасово вилучені Запорізькою митницею ДФС. Станом на 01.08.2019, рішення у справі про ПМП № 0451/11200/18 не прийняте.

27.11.2018, з метою визначення якісних та вартісних показників переміщуваного через митний кордон України товару, задекларовані вироби були прийняті Запорізькою митницею ДФС від гр. ОСОБА_1 за уніфікованою митною квитанцією А4Д-1 КБ № 0454045 та направлені в Департамент податкових та митних експертиз ДФС (далі за текстом - ДПМЕ) і Державний гемологічний центр України для проведення експертиз. Згідно висновків ДПМЕ від 28.01.2019 № 117 та від 03.05.2019 № 142005902- 0150 встановлено, що вищезазначені ювелірні вироби виготовлені із сплаву металів, в який входить срібло в кількості не менше 92,5% від загальної маси сплаву, а загальна вартість цих ювелірних виробів складає 912146,70 грн.

Таким чином, загальна вартість ювелірних виробів, прийнятих від гр. ОСОБА_1 по квитанції МД-1 від 27.11.2018 КБ №0454045 в кількості 10166 гр. перевищує еквівалент 10 000 євро».

Відповідач також зазначає, що ним був зроблений розрахунок розміру недоборів митних платежів від 07.06.2019 р., які підлягали сплаті гр. ОСОБА_1 на день переміщення ним вищезазначених (окрім тимчасово вилучених товарів у справі про ПМП № 0451/11200/18) ювелірних виробів зі срібла в кількості 10166 гр., що згідно з розрахунком Відповідача становить 291886,94 грн.

Згідно із вказаним розрахунком, відповідачем було розраховано вартість виробів зі срібла, придбаних за інвойсами від 26.11.2018 р. № 435141 та від 26.11.2018 р. № 435142, на суму 912146,70 грн., ввізне мито 10% - на суму 91214,67 грн., ПДВ 20% - на суму 200672,27 грн., загальна сума платежів: 291886,94 грн.; розмір штрафу 300 відсотків несплаченої суми митних платежів - 875660,82 грн.

Позивач вважає, що викладені відповідачем в постанові у справі про порушення митних правил № 0081/11200/19 від 01.08.2019 року обставини не відповідають дійсності.

Відповідач, накладаючи адміністративне стягнення, формально підійшов до дослідження обставин справи і фактично у постанові лише переписав доводи, викладені у протоколі про порушення митних правил № 0081/11200/19 від 07.06.2019 року, не взяв до уваги порушень з боку митного органу, допущених при прийнятті поданої мною митної декларації, а також наявні в матеріалах справи про порушення митних правил докази, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, вказаних у поданій ним митній декларації, та надані пояснення, і безпідставно дійшов до висновку про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що у дійсності мали місце наступні обставини:

З 22 по 27 листопада 2018 року він подорожував до м. Стамбул разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 з метою відпочинку. У м. Стамбул позивач та його дружина відвідували магазини, в тому числі ювелірні.

Вважає за суттєве зазначити, що на тиждень, коли він перебував у м. Стамбул, припадала так звана «чорна п`ятниця», по причині цього товари у торгівельних закладах пропонувалися зі значними знижками, в тому числі до 90% знижки від їхньої вартості.

26.11.2018 р. позивач та його дружина відвідували магазин Akgiin kuyumculuk, в якому продавалися вироби зі срібла від підприємства-виробника Akgun Silver зі знижкою, тому вони вирішили придбати в даному магазині ювелірні вироби, які коштували значно дешевше, ніж в Україні. Він придбав вироби зі срібла у кількості 5258 грам за інвойсом № 435142 від 26.11.2018 р. на суму 12637,08 турецьких лір, його дружина ОСОБА_2 придбала вироби зі срібла у кількості 4908 грам за інвойсом № 435142 від 26.11.2018 р. на суму 11795,89 турецьких лір.

Вироби зі срібла придбавалися ними для особистих потреб - з метою здійснення заощаджень через нестабільність курсу гривні та ненадійність українських банків.

Окрім того, як він дізнався у грудні 2018 року, його дружина ОСОБА_2 у м. Стамбул за його відсутності 26.11.2018 р. придбала срібло у магазині Stone. Silver jewellery у кількості 1380 грам на суму 883,20 доларів США за інвойсом № А 465414 від 26.11.2018 р. Станом на 27 листопада 2018 року про наявність виробів зі срібла, куплених у магазині Stone. Silver jewellery його дружиною ОСОБА_2 , він не знав.

27 листопада 2018 р. позивач разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 прибув до аеропорту Запоріжжя рейсом зі Стамбулу о 13:30 год.

Після прибуття до аеропорту дружина позивача ОСОБА_2 отримала свій багаж. При цьому, позивач ОСОБА_1 багажу не мав - багаж у розмірі до 20 кг мала тільки дружина позивача ОСОБА_2 , що підтверджується авіаквитками від 27.11.2018 р.

Позивач вважає, що відповідач, не досліджуючи належним чином обставини справи, дійшов помилкового висновку, нібито він у своєму багажі переміщував через митний кордон України срібло у кількості 5258 грам, 4908 грам та 1205 грам, оскільки ОСОБА_1 взагалі не мав багажу.

Одразу після отримання багажу дружиною позивача, вони обрали форму проходження митного контролю «червоний коридор» та заповнили митні декларації.

Твердження Відповідача, нібито позивач не задекларував товар, який переміщував через митний кордон України, та надав неправдиві відомості щодо вартості ювелірних виробів є неправдивими з огляду на наступне.

На виконання приписів ст.ст. 257, 262 МК України ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 27.11.2018 року заповнили та подали митному органу митні декларації у письмовій формі. При цьому його дружина ОСОБА_2 задекларувала свої особисті речі, зокрема, ювелірні вироби зі срібла, вартість яких складала 883,20 доларів США.

Позивачем було заповнено митну декларацію, в якій вказані ювелірні вироби зі срібла (Код товару УКТЗЕД: ) у кількості 5258 грам на суму 12637,08 турецьких лір, придбані ним за інвойсом № 435142 від 26.11.2018 р., та вироби зі срібла у кількості 4908 грам, придбані його дружиною - ОСОБА_2 за інвойсом № 435142 від 26.11.2018 р. на суму 11795,89 турецьких лір (на загальну суму 24432,97 турецьких лір, що виходячи з офіційного курсу турецької ліри, встановленого НБУ станом на 27.11.2019 р., складало 130266,18 грн. або 4109,21 євро).

Зазначення позивачем в митній декларації ювелірних виробів, належних його дружині, було обумовлено рекомендацією головного державного інспектора ВМО №1 м/п «Запоріжжя-аеропорт» Литвиненко Крістіни Олександрівни, яка порадила заповнити митну декларацію, вказавши у ній як належні позивачу ювелірні вироби зі срібла, придбані на підставі інвойсу від 26.11.2018 № 435141, так і ювелірні вироби, належні ОСОБА_2 , придбані нею на підставі інвойсу від 26.11.2018 № 435142, пояснивши це тим, що таким чином митне оформлення пройде набагато швидше, в той час як дружині позивача необхідно було терміново залишити м/п «Запоріжжя-аеропорт», через те що ні з ким було залишити малолітню дитину.

Здійснення позивачем декларування товарів та надання разом з митною декларацією митному органу інвойсів, які підтверджують митну вартість товарів, спростовує твердження відповідача, нібито позивачем вчинялись дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Позивач звертає увагу на те, що декларування товарів здійснювалося при визначенні митної вартості за основним методом у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України, згідно з ціною, вказаною в інвойсі. При цьому, відповідач не просив про надання додаткових документів з метою додаткового підтвердження вказаної митної вартості.

Головним державним інспектором ВМО №1 м/п «Запоріжжя-аеропорт» Литвиненко К.О. було прийнято та зареєстровано подану митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності 27.11.2018 р. о 15:15 год.

Позивач наголошує що відповідно вимог ч. 1 ст.255 МК України, митне оформлення митної декларації мало бути завершене до 19:15 год. 27.11.2018 р, проте, у вказаний строк митне оформлення завершене не було.

Положеннями ч. 2 ст. 255 МК України передбачено, підстави відповідно до яких строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей, проте про наявність жодної з цих підстав митний орган його не повідомив. Водночас, митний орган з 27.11.2018 р. по сьогоднішній день не надав позивачу письмового вмотивованого рішення про відмову у митному оформленні. Дотепер митний орган не повідомив позивача, чи буде ним здійснене митне оформлення за поданою ним митною декларацією.

Після прийняття митної декларації 27.11.2018 р. о 15:15 год. інспектор ВМО №1 м/п «Запоріжжя-аеропорт» Литвиненко К.О. повідомила про необхідність здійснення огляду ювелірних виробів, що переміщувались через митний кордон у багажі дружини позивача ОСОБА_2 та були задекларовані позивачем і ОСОБА_2 , який тривав близько до 01:00 год. 28.11.2018 р., протягом цього часу інспектор ОСОБА_3 заборонила йому залишати приміщення м/п «Запоріжжя-аеропорт», тим самим фактично здійснивши затримання.

За результатами цієї процедури всі ювелірні вироби були затримані, про що було складено квитанцію до прибуткового касового ордеру № 4 від 28 листопада 2018 року, а також уніфіковану митну квитанцію МД - 1 серія КБ № 454045 від 27.11.2018 р., в якій зазначалося, що Запорізькою митницею ДФС було прийнято від позивача наступний товар: «1. Ювелірні вироби сріблястого кольору у вигляді браслетів, каблучок, сережок, підвісів, ланцюгів. Згідно інвойсу № 435142 від 26.11.2018 року. Код за УКТЗЕД: 7113; кількість: 4908 г.; вартістю: 62890, 66 грн.; 2. Ювелірні вироби сріблястого кольору у вигляді браслетів, каблучок, сережок, підвісів, ланцюгів. Згідно інвойсу № 435141 від 26.11.2018 року. Код за УКТЗЕД: 7113; кількість: 5258 г.; вартістю: 67375, 53 грн. Усього разом прийнято на зберігання товар загальною вартістю 130266 (сто тридцять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 19 коп. при курсі валют: 1 ТКУ-5,331574 грн., 1 1180-27,898447 грн., 1 євр. -31,701005 грн.».

Дотепер цей товар перебуває на зберіганні у митному органі - Запорізькій митниці ДФС.

13.05.2019 року ОСОБА_1 було подано заяву до Запорізької митниці ДФС, в якій він просив повідомити суму податків, які необхідно сплатити для отримання (повернення) товару, прийнятого Запорізькою митницею ДФС за уніфікованою митною квитанцією МД - 1 серія КБ № 454045 від 27.11.2018 р.; перелік документів, необхідних для отримання (повернення) товару, місце і час повернення товару.

Позивач вважає, що він не ухилявся від сплати необхідних податків і зборів, а навпаки, звертався до відповідача та просив його надати роз`яснення, яким чином він може сплатити податки та повернути вилучений товар, проте вказану інформацію Запорізька митниця ДФС не надала.

Після отримання вищевказаного листа головним державним інспектором ВМО №1 М/п «Запоріжжя-аеропорт» Золотухіним В.В. було складено протокол про порушення митних правил № 0081/11200/19 від 07.06.2019 р. за ст. 485 Митного кодексу України.

Позивач вважає, що відповідачем було винесено незаконну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки і протокол про порушення митних правил № 0081/11200/19 від 07.06.2019 р., і постанову від 01.08.2019 р. в справі про порушення митних правил № 0081/11200/19 було винесено після завершення строку накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

З протоколу про порушення митних правил № 0081/11200/19 від 07.06.2019 р. і постанови від 01.08.2019 р. в справі про порушення митних правил № 0081/11200/19 вбачається, що події, які, на думку Відповідача, є порушенням митних правил, відбулися та були виявлені Відповідачем 27 листопада 2018 року, тобто, строк для притягнення до адміністративної відповідальності завершився 28 травня 2019 року.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про порушення митних правил строків, передбачених ч. 2 ст.467 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить, в т.ч. постанову про закриття провадження у справі.

Виходячи з викладеного. Відповідач розпочав провадження у справі про порушення митних правил та притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил після закінчення строків для притягнення до адміністративної відповідальності, чим порушив приписи п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України, ч. 1 ст. 467, ч. 1 ст. 527 МК України.

Також, в матеріалах справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 наявні запит про проведення дослідження (аналізу, експертизи) від 21 грудня 2018 року № 11201-00002-18 та запит про проведення дослідження (аналізу, експертизи) від 29 березня 2019 року № 11201-00003-19.

У відповідності до запиту про проведення дослідження (аналізу, експертизи) від 21 грудня 2018 року № 11201-00002-18 ювелірні вироби (їхня частина), вилучені на підставі квитанції МД 1 від 27 листопада 2018 року N454045 (кількість проб (зразків) товару(ів) в одиницях виміру: в 1 пакувальному місці 9 пакунків: пакунок № 19-53 шт., пакунок № 11 - 36 шт., пакунок № 5 - 26 шт., пакунок № 15 - 14 шт., пакунок № 2 - 15 шт., пакунок № 4 - 6 шт., пакунок № 6 - 4 шт., пакунок № 1 - 40 шт., пакунок б/н - 991 шт.) були направлені для проведення експертизи у Дніпровському відділені з питань експертизи та досліджень ДПМЕ ДФС.

Експерту були поставлені наступні завдання для дослідження (аналізу,експертизи): Визначити фізико-хімічні властивості товару; чи віднести дані вироби до виробів з дорогоцінних металів?; Визначити чи складаються вироби повністю, або частково з дорогоцінних металів або з металів, плакованих дорогоцінними металами.; Визначити відсоткову масу дорогоцінних металів, у разі якщо матеріал виробу можна віднести до сплаву з дорогоцінних металів відповідно до примітки 5 групи 71 пояснень УКТ ЗЕД.; Чи відносяться надані на дослідження зразки товару до виробів з дорогоцінних металів в розумінні п. 4 пояснень до групи 71 УКТ ЗЕД?; Чи можна віднести дані товари до ювелірних виробів?; Визначити вартість товарів з урахуванням визначальних характеристик.

У відповідності до запиту про проведення дослідження (аналізу, експертизи) від 29 березня 2019 року № 11201-00003-19, ювелірні вироби (їхня частина), вилучені на підставі квитанції МД 1 від 27 листопада 2018 року №454045 (кількість проб (зразків) товару(ів) в одиницях виміру: в одному пакувальному місці 22 пакунка, загальна кількість виробів 2176 шт. були направлені для проведення експертизи у Дніпровському відділені з питань експертизи та досліджень ДПМЕ ДФС.

Експерту були поставлені наступні завдання для дослідження (аналізу,експертизи): Визначити фізико-хімічні властивості товару.; Чи віднести дані вироби до виробів з дорогоцінних металів?; Визначити чи складаються вироби повністю, або частково з дорогоцінних металів або з металів, плакованих дорогоцінними металами. Визначити відсоткову масу дорогоцінних металів, у разі якщо матеріал виробу можна віднести до сплаву з дорогоцінних металів відповідно до примітки 5 групи 71 пояснень УКТ ЗЕД.; Чи відносяться надані на дослідження зразки товару до виробів з дорогоцінних металів в розумінні п. 4 пояснень до групи 71 УКТ ЗЕД?; Чи можна віднести дані товари до ювелірних виробів?; Визначити вартість товарів з урахуванням визначальних характеристик.

При цьому, із вищевказаних запитів, наголошує позивач, йому не зрозуміло, чи були направлені для проведення експертизи запитом від 21.12.2018 року № 11201-00002-18 і запитом від 29.03.2019 року № 11201-00003-19 одні й ті самі або різні ювелірні вироби; які саме ювелірні вироби були направлені для проведення кожної з експертиз - придбані на підставі інвойсу № 435142 від 26.11.2018 р. або. на підставі інвойсу № 435142 від 26.11.2018 р.; якщо були направлені частини ювелірних виробів окремо за двома різними інвойсами - ким, на підставі чого та з якою метою були розподілені ювелірні вироби, вилучені на підставі квитанції МД 1 N454045 від 27.11.2018 року, на дві окремі партії; чому запит від 29.03.2019 року № 11201-00003-19 було направлено для проведення експертизи лише через 4 місяці після вилучення товару.

Окрім того, в матеріалах справи про порушення митних правил відносно позивача наявні висновки Дніпровського відділення з питань експертизи та досліджень ДПМЕ ДФС № 117 від 28 січня 2019 року і № 150 від 03 травня 2019 року.

У висновку № 117 від 28 січня 2019 року зазначається, що для визначення ринкової вартості наданих на дослідження зразків використано порівняльний підхід, який передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібних товарів з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та досліджуваним об`єктом. Інформація про середню ринкову вартість ювелірних виробів, ідентичних або подібних (за матеріалом виготовлення, зовнішнім виглядом, характером обробки тощо) до наданих на дослідження зразків, отримана з мережі Інтернет (сайти: https://prom.ua, https://zlato.ua, https://sribnakraina.ua, https://oniks-online.com.ua, https://halytski-zolotari.ua, https://www.odessagems.com.ua, https://zolotoy-standart.com.ua, https:// oniks-online.com.ua, https://uvelux.com, https://rozetka.com.ua, https://goldandsilver.com.ua, https://umgold.ua, https://jlavka.com, https://uveliropt.com.ua, https://serebra.ua, https://artofsilver.com.ua, https://airpradeda.com.ua, https://sribniyvik.ua, https://stolychnashop.com.ua, https://serebro.ua) та торгівельної мережі. На підставі цього експертом зроблено висновок, що вартість наданих на дослідження ювелірних виробів зі срібла становить 203450,40 грн.

У висновку № 150 від 03 травня 2019 року зазначається, що для визначення ринкової вартості наданих на дослідження зразків використано порівняльний підхід, який передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібних товарів з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та досліджуваним об`єктом. Інформація про середню ринкову вартість ювелірних виробів, ідентичних або подібних (за матеріалом виготовлення, зовнішнім виглядом, характером обробки тощо) до наданих на дослідження зразків, отримана з мережі Інтернет (сайти: https://uveliropt.com.ua, https://shafa.ua, https://serebro-925.com, https://shafa.ua, https://www.e-butik.com.ua, https://bigl.ua, https://klubok.com, https://sribniyvik.ua, https://sribnakraina.ua, https://serebro.ua, https://deoro585.com/, https://prom.ua, https://kidstaff.com.ua, https://oniks.ua, https://svitprykras.in.ua, https://silver4me.com, https:/silvers, in.ua, https://euroserebro.com.ua, https://bigl.ua, https://sunlight.net) та торгівельної мережі України. На підставі цього експертом зроблено висновок, що ринкова вартість ювелірних виробів становить 708696,30 грн.

Позивач зазначає, що на його думку, фактично рішення Відповідача про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення ґрунтується лише на вказаних експертних висновках.

Позивач вважає, що надані відповідачем висновки не є належними доказами в розумінні КАС України, які дійсно доводять, що митна вартість ідентичних товарів (виробів зі срібла) з урахуванням їх характеристик є ідентичною в усіх випадках.

У висновках містяться лише посилання на окремі веб-сайти та невідомі заклади торгівельної мережі (без зазначення найменування цих закладів, їхнього місцезнаходження), проте у висновку взагалі відсутнє порівняння цін окремих виробів зі срібла, не надані докази відповідного належного розрахунку вартості на цей товар, який би базувався не на порівнянні інформації з мережі Інтернет та торгівельних закладів, а саме на встановлених офіційно критеріях для формування митної або фактурної вартості аналогічного товару.

Відсутність у висновках найменування закладів торгівельної мережі, ціни яких брались для порівняння, відсутність переліку товарів, ціни на які порівнювались (із зазначенням цих цін) ставить під сумнів доводи Відповідача щодо здійснення порівняльного аналізу цін.

При підготовці висновків експерта, на думку позивача, не було взято до уваги, що ювелірні вироби були придбані саме у підприємства-виробника Akgun Silver.

Жодний з веб-сайтів, на які містяться посилання у висновках № 117 від 28 січня 2019 року і № 150 від 03 травня 2019 року, не пропонує продаж ювелірних виробів від підприємства-виробника, відповідно, вказані на них ціни містять націнку торгівельних мереж.

Експертом не вказується, ціни на ювелірні вироби з мережі Інтернет та невідомих торгівельних закладів за який період брались для порівняння.

В експертизі відсутній розрахунок вартості виробів, яка складається з собівартості, податків і націнки торгових мереж.

Не зазначається, чи були наявні знижки у період, за який брались ціни, та чи експертом бралась повна ціна або ціна із врахуванням знижок.

Також, як вбачається з висновків № 117 від 28 січня 2019 року і № 150 від 03 травня 2019 року, для порівняння брались ціни на ювелірні вироби із роздрібної торгівельної мережі та Інтернет-сайтів, водночас, при оптовому продажі ювелірних виробів як в Україні, так і в Туреччині торгівельними закладами пропонуються додаткові знижки.

Окрім того, згідно з інвойсами, вироби зі срібла 26.11.2018 року були придбані у Турецькій Республіці (м. Стамбул). Проте експерт взагалі не порівнює вартість цих товарів, з вартістю ідентичних товарів, які реалізовуються у Турецькій Республіці.

Не бере до уваги відмінностей в оподаткуванні в Україні і Турецькій Республіці.

Ціни на ювелірні вироби вказаних у висновках закладів торгівельної мережі та Інтернет-сайтів включають в себе податки, які були сплачені за ідентичні товари згідно з діючим в Україні податковим законодавством (ввізне мито на імпортовані товари 10%, ПДВ 20%). На підставі цих цін експертами визначено вартість товарів, ввезених на митну територію України, придбаних за інвойсами № 435142 від 26.11.2018 р. та № 435142 від 26.11.2018 р. Проте ціна, вказана в інвойсах, на ювелірні вироби, придбані у Турецькій Республіці не має у своїй структурі податків і зборів, які мають бути сплачені при митному оформленні в Україні. Тобто, незважаючи на те, що визначені Відповідачем ціни у своїй структурі вже включають в себе ввізне мито 10% і ПДВ 20%, при митному оформленні я буду зобов`язаний сплатити ввізне мито 10% і ПДВ 20% від визначеної Відповідачем ціни, що являє собою подвійне оподаткування одного й того ж самого товару.

Як зазначає позивач, у висновках № 117 від 28 січня 2019 року і № 150 від 03 травня 2019 року відсутню інформація щодо освіти експертів, які проводили оцінку, чи мають ці особи кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, чи мають вони спеціальні знання у галузі, щодо якої проводилась експертиза, та повноваження визначати вартість ювелірних виробів.

Вищевикладене свідчить, що висновки № 117 від 28 січня 2019 року і № 150 від 03 травня 2019 року не є належними доказами, що можуть підтверджувати митну вартість товарів, придбаних за інвойсами № 435142 від 26.11.2018 р. та № 435142 від 26.11.2018 р.

Але самостійно проводити експертизу, або клопотати про призначення проведення експертизи позивач не бажав та не бажає.

Крім того, в порушення ч. 2 ст. 494 Митного кодексу України, незважаючи на те, що при обставинах, які стали підставою для складання протоколу про порушення митних правил була присутня дружина ОСОБА_2 , інспектор, який склав протокол про порушення митних правил не вказав її у протоколі.

Позивач вважає, що враховуючи вищевикладене, правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України відсутні, а отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Від представника Запорізької митниці ДФС Матченка С.Б. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якої відповідач не визнає позову в повному обсязі, з наступних підстав.

Думка позивача щодо невідповідності обставин вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, викладених у постанові в справі про порушення митних правил №0081/11200/19, фактичним обставинам, що мали місце 27.11.2018 під час переміщення товарів через митний кордон України, не ґрунтується на доказах та є відповідно особистою думкою (міркуванням) позивача.

Так, посилання позивача на не дослідження Запорізькою митницею ДФС обставин справи та помилковість висновків щодо переміщення ОСОБА_1 товарів у багажі, спростовуються наявними в матеріалах справи про порушення митних правил №0081/11200/19 документами: копією митної декларації, заповненої особисто ОСОБА_1 27.11.2018, під час переміщення ним через митний кордон України товарів у супроводжуваному багажі; копією рахунку-фактури від 26.11.2018 № 435141; копією рахунку-фактури від 26.11.2018 № 435142; копією Уніфікованої митної квитанції МД-1 від 27.11.2018 серії КБ №0454045; поясненнями ОСОБА_1 від 07.06.2019.

Під час дослідження обставин переміщення ОСОБА_1 товарів, враховуючи здобуті під час здійснення митного контролю вищевказані документи, Запорізькою митницею ДФС встановлено факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного кодексу України.

Копією митної декларації, заповненої особисто ОСОБА_1 27.11.2018, підтверджується переміщення ОСОБА_1 товарів, заявлених у митній декларації.

Копіями рахунків-фактур 26.11.2018 № 435141 та 26.11.2018 № 435142, ідентифіковано товари, відомості про які, заявлені ОСОБА_1 у митній декларації від 27.11.2018.

Копією Уніфікованої митної квитанції МД-1 від 27.11.2018 серії КБ №0454045 підтверджується прийняття від ОСОБА_1 товарів, що переміщувались ним через митний кордон України та заявлені ним у митній декларації від 27.11.2018.

Поясненнями ОСОБА_1 від 07.06.2019 підтверджуються обставини переміщення, декларування та передання на зберігання до Запорізької митниці ДФС товарів, переміщення яких здійснювалось ним особисто 27.11.2019.

Вищенаведені обставини переміщення та декларування ОСОБА_1 товарів, в повній мірі дають можливість прийти до розуміння, що саме ОСОБА_1 є особою, відповідальною за відомості, вказані у митній декларації від 27.11.2019.

У відповідності до ч. 1 ст. 257, ч. 8 ст. 264, п. 1, п.2 ч.1 та ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно ст. 368 Митного кодексу України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Таким чином, безпосереднє переміщення через митний кордон України, декларування органу доходів і зборів України товарів ювелірних виробів із срібла, загальною кількістю 10166гр. здійснено громадянином ОСОБА_1 особисто.

Відповідальність за вчинення порушення митних правил, у зв`язку із неправомірним зменшенням розміру митних платежів, під час переміщення через митний кордон України, декларування органу доходів і зборів України товарів ювелірних виробів із срібла, загальною кількістю 10166 гр. несе громадянин ОСОБА_1 .

Стосовно недостовірності вартості товарів, заявленої громадянином ОСОБА_1 у митній декларації 27.11.2019, Запорізька митниця ДФС висловлює свою правову позицію, спираючись на ч. 4 ст. 368 Митного кодексу України із врахуванням обставин, що мали місце під час перетину 27.11.2019 подружжям Качала митного кордону України в зоні діяльності митного посту «Запоріжжя-Аеропорт» Запорізької митниці ДФС.

У відповідності до ч. 4 ст. 368 Митного кодексу України, у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

27.11.2018, окрім задекларованих товарів у митній декларації, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України ювелірні вироби, відомості про які не заявлені органу доходів і зборів за встановленою формою, у зв`язку із чим Запорізькою митницею ДФС порушено у відношенні ОСОБА_1 справу про ПМП № 0451/11200/18 за ст. 470 Митного кодексу України.

У зв`язку із тим, що товарно-супровідні документи (рахунків-фактур 26.11.2018 № 435141 та 26.11.2018 № 435142), видані на обсяг (кількість) товарів меншу за фактично переміщувану ОСОБА_1 , а відомості про товари, занесені до вказаних документів, не дають змоги однозначно співставити переміщувані товари з наданими до митого оформлення документами, Запорізькою митницею ДФС було призначено комплексну експертизу.

За результатами проведеної експертизи, Запорізькою митницею ДФС здобуті докази у підтвердження ідентифікації та вартості товарів ювелірних виробів, що переміщувались ОСОБА_1 27.11.2018 в зоні діяльності митного посту «Запоріжжя-Аеропорт» Запорізької митниці ДФС.

На переконання представника, наявні обґрунтовані підстави вважати заявлені цінові характеристики, переміщуваних ОСОБА_1 27.11.2018 в зоні діяльності митного посту «Запоріжжя-Аеропорт» Запорізької митниці ДФС, такими що не відповідають дійсності, органом доходів і зборів визначено вартість самостійно, у відповідності до ч. 4 ст. 368 Митного кодексу України.

Стосовно думки Позивача, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності поза межами строків, передбачених Митним кодексом України, є помилковою та такою, що не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 467 Митого кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Виявлення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ст. 485 Митного кодексу України, відбулось 07.06.2019 під час отримання пояснень від ОСОБА_1 із врахуванням експертних висновків відповідних підрозділів ДФС.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в справі про ПМП № 0081/11200/19, відбулося 01.08.2019 із дотриманням строків, передбачених ч. 1 ст. 467 Митого кодексу України, тобто не пізніше ніж шість місяців з дня виявлення порушення митних правил 07.06.2019.

Представник відповідача зауважує, що так звані «факти порушення законодавства» під час вчинення посадовими особами органів доходів і зборів України митних процедур, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, не підтверджені допустимими доказами, які здобуваються шляхом оскарження дій (бездіяльності) посадових осіб органів доходів і зборів України, в порядку, передбаченому главою 4 Митного кодексу України.

Докази, отриманні Запорізькою митницею ДФС під час здійснення митного контролю та здійснення провадження в справі про порушення митних правил №0081/11200/19, здобуті у передбачений законом спосіб.

На переконання представника відповідача, будь-які посилання позивача на неналежність виконання посадовими особами органів доходів і зборів покладених на них обов`язків, без встановлення відповідних фактів у спосіб, передбачений главою 4 Митного кодексу України, є лише міркуванням позивача з цього питання та не можуть розглядатись у якості допустимого доказу.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, відповідно якої, позивач не погоджується з думкою представника відповідача, зазначає що посилаючись на законність своїх рішень, відповідач не надає доказів, які б підтверджували зазначені обставини.

Крім того, відповідачем за результатами митного огляду не було відмовлено ОСОБА_1 у митному оформлені товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Вважає, що вартість ювелірних виробів, зазначена в інвойсі, відповідає фактичній вартості за якою були придбані вироби, оскільки даний факт підтверджується листом підприємства , в якого було придбано товар Akgun kuyumculuk від 26.08.2019 р.

Крім того, зазначає, що відповідач розпочав провадження у справі про порушення митних правил та притягнув позивача до відповідальності за порушення митних правил після закінчення строків для притягнення до адміністративної відповідальності, чим порушив приписи п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, ч. 1 ст. 467, ч.1 ст. 527 МК України.

Від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь, відповідно яких, представник відповідача зазначає, що, думка позивача щодо порушення відповідачем порядку надання суду доказів, під час направлення відзиву на позовну заяву, є помилковою. Правова позиція Запорізької митниці ДФС, викладена у відзиві на позовну заяву, ґрунтується на доказах, наданих позивачем суду під час заявлення адміністративного позову, за виключенням письмових пояснень ОСОБА_1 від 07.06.2019, суть яких не відрізняється від думки ОСОБА_1 , викладеної у вказаному адміністративному позові. Матеріали справи №317/2676/19 містять докази, на які посилається відповідач, як на обґрунтування відзиву.

Запорізька митниця ДФС вважає, що вчинення 27.11.2018 ОСОБА_1 порушення митних правил, кваліфіковане Запорізькою митницею ДФС за ст. 485 Митого кодексу України, відбулося із прямим умислом, тобто з метою ухилитись від сплати митних платежів на загальну суму 291886,94грн., шляхом заявлення у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товарів.

При цьому: митна вартість товарів переміщуваних через митний кордон України, заявлена ОСОБА_1 в митній декларації 27.11.2018 (130 тис. 266,19 грн.) у 7 разів нижча за ринкову вартість товарів, встановлену органом доході і зборів України (912 тис. 146,70грн.); вага товарів переміщуваних через митний кордон України, заявлена ОСОБА_1 в митній декларації 27.11.2018 (10166гр.), менша за фактичну встановлену під час зважування вагу на 1205гр.

На думку Запорізької митниці ДФС, будь-які посилання Позивача на протиправність поведінки посадових осіб Запорізької митниці ДФС, що можливо мало місце поза провадженням у справі про порушення митних правил № 0081/11200/19, не є предметом судового провадження № 2-а/317/46/2019 із розгляду у справи № 317/2676/19.

Щодо строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності справа про порушення митних правил № 0081/11200/19 порушена Запорізькою митницею ДФС 07.06.2019 в момент виявлення, із врахуванням фактів (доказів в розумінні ст. 495 Митого кодексу України: письмових пояснень ОСОБА_1 від 07.06.2019 та двох висновків експертних установ ДФС). Рішення в справі про порушення митних правил № 0081/11200/19, прийнято 01.08.2019 р.

Крім того, докази в справі № 317/2676/19, надані суду позивачем (окрім витягів із мережі Інтернет та копії листа продавця товару з Туреччини, долученої до матеріалів справи клопотанням від 15.10.2019) та ті на які посилається Запорізька митниця ДФС, є відомими обом сторонам в справі № 317/2676/19. Матеріали адміністративної справи про порушення митних правил № 0081/11200/19, з моменту розгляду, новими документами не доповнювались. Ознайомлення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_4 з матеріалами адміністративного провадження у справі по порушення митних правил № 0081/11200/19, відбулось в день розгляду справи 01.08.2019 р.

Надаючи оцінку зібраним Запорізькою митницею ДФС доказам, під час здійснення провадження у справі по порушення митних правил № 0081/11200/19, позивач не спростовує їх, а лише посилається на недоведеність такими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Поряд з тим, Ленінським районним судом м. Запоріжжя здійснено розгляд справи про порушення митних правил № 0451/11200/18, заведену Запорізькою митницею ДФС ст. 472 Митного кодексу України у відношенні ОСОБА_1 за фактом недекларування товарів частини ювелірних виробів, що переміщувались ним через митний кордон України 27.11.2018.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, надав пояснення аналогічні тим, що викладень в позові.

Представник позивача адвокат Пащенко А.С., також підтримала позов. Зазначила, що на її думку постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Представник до Запорізької митниці ДФС Матченко С.Б. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з мотивів викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 27.11.2018 р. о 15 год. 15 хв. в зоні митного контролю, що розташована в секторі «Приліт» «Міжнародного аеропорту Запоріжжя» під час митного контролю багажу пасажирів, які прибули до України міжнародним авіарейсом № 432 сполученням Стамбул Запоріжжя, громадянин ОСОБА_1 обрав для проходження митного контролю «червоний коридор» із заповненням митної декларації.

Відповідно митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності від 27.11.2018 р гр. ОСОБА_1 вказав про наявність у нього: 1. виробів із срібла 925 проби у вигляді браслетів, каблучок, сережок, підвісів, ланцюгів, вагою 5258 грам фактурною вартістю 67375,53 грн.; 2. виробів із срібла 925 проби у вигляді браслетів, сережок, підвісів, ланцюгів, вагою 4908 грам фактурною вартістю 62890,66 грн.

Для підтвердження фактурної вартості ОСОБА_1 надано рахунки фактури від 26.11.2018 №435141 на товар вагою 5258 грамів вартістю 12637,08 турецьких лір та від 26.11.2018 № 435142 на товар вагою 4908 грамів вартістю 11795,89 турецьких лір, загальною вартістю товару за вищезазначеними інвойсами 24432,97 турецьких лір, що за курсом НБ України на день переміщення складає 130266,19 грн.

Зазначені обставини визнаються всіма сторонами по справі, отже відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню.

Відповідно до Уніфікованої митної квитанції МД-1 серії КБ № 454045 від 27.11.2018 р. у ОСОБА_1 було вилучено: 1. Ювелірні вироби сріблястого кольору у вигляді браслетів, каблучок, сережок, підвісів, ланцюгів. Згідно інвойсу № 435142 від 26.11.2018 року. Код за УКТЗЕД: 7113; кількість: 4908 г.; вартістю: 62890, 66 грн. 2. Ювелірні вироби сріблястого кольору у вигляді браслетів, каблучок, сережок, підвісів, ланцюгів. Згідно інвойсу № 435141 від 26.11.2018 року. Код за УКТЗЕД: 7113; кількість: 5258 г.; вартістю: 67375, 53 грн. Усього разом прийнято на зберігання товар загальною вартістю 130266 (сто тридцять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 19 коп. при курсі валют: 1 ТКУ-5,331574 грн., 1 1180-27,898447 грн., 1 євр. -31,701005 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 МК України у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до висновку Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 28.01.2019 №117 та висновку Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 03.05.2019 №150 встановлено, що вищезазначені ювелірні вироби, виготовлені із сплаву металів, в який входить срібло в кількості не менше 92,5% від загальної маси сплаву, а загальна вартість цих ювелірних виробів складає 912146,70 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Таким чином, загальна вартість ювелірних виробів, прийнятих від гр. ОСОБА_1 по квитанції МД-1 від 27.11.2018 КБ№0454045 в кількості 10166 гр. перевищує еквівалент 10 000 євро.

Згідно ч.8 ст. 374 МК України товари, сумарна фактурна вартість яких перевищує 10 000 євро що пересилаються на митну територію України в ручній поклажі та супроводженому багажі, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої для підприємств та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Відповідно до розрахунку від 07.06.2019, загальний розмір недоборів митних платежів, які підлягали сплаті ОСОБА_1 на день переміщення ним вищезазначених (окрім тимчасово вилучених товарів у справі про ПМП №0451/11200/18) ювелірних виробів із срібла в кількості 10166 гр., становить 291886,94 грн.

07.06.2019 р. державним інспектором ВМО № 1 м/п «Запоріжжя аеропорт» Золотухіним В.В. було складено протокол про порушення митних правил № 0081/11200/19 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 порушив митні правила. За що передбачена відповідальність ст. 485 Митного кодексу України.

01.08.2019 р. в.о. начальника Запорізької митниці ДФС Зарубіним Борисом Олександровичем винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0081/11200/19 відносно ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до постанови по справі № 0081/11200/19, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення у митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості ювелірних виробів та надання, з метою зменшення розміру митних платежів, митному органу наступних документів: рахунки фактури від 26.11.2018 №435141 на товар вагою 5258 гр. вартістю 12 637,08 турецьких лір та від 26.11.2018 № 435142 на товар вагою 4908 гр. вартістю 11 795,89 турецьких лір, що призвело до недоборів митних платежів на загальну суму 291 886,94 грн.

Судом не встановлено порушень при проведенні експертизи. Позивач від проведення альтернативного експертного дослідження взагалі відмовився.

Суд погоджується з думкою представника відповідача, що думка позивача щодо невідповідності обставин вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, викладених у постанові в справі про порушення митних правил №0081/11200/19, фактичним обставинам, що мали місце 27.11.2018 під час переміщення товарів через митний кордон України, не ґрунтується на доказах та є відповідно особистою думкою (міркуванням) позивача.

Безпосереднє переміщення через митний кордон України, декларування органу доходів і зборів України товарів ювелірних виробів із срібла, загальною кількістю 10166гр. здійснено громадянином ОСОБА_1 особисто.

Відповідальність за вчинення порушення митних правил, у зв`язку із неправомірним зменшенням розміру митних платежів, під час переміщення через митний кордон України, декларування органу доходів і зборів України товарів ювелірних виробів із срібла, загальною кількістю 10166гр. несе громадянин ОСОБА_1 .

Стосовно недостовірності вартості товарів, заявленої громадянином ОСОБА_1 у митній декларації 27.11.2019 р, суд погоджується з позицією Запорізької митниці ДФС, що спирається на ч. 4 ст. 368 Митного кодексу України із врахуванням обставин, що мали місце під час перетину 27.11.2019 подружжям Качала митного кордону України в зоні діяльності митного посту «Запоріжжя-Аеропорт» Запорізької митниці ДФС.

У відповідності до ч. 4 ст. 368 Митного кодексу України, у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

У зв`язку із тим, що товарно-супровідні документи (рахунків-фактур 26.11.2018 № 435141 та 26.11.2018 № 435142), видані на обсяг (кількість) товарів меншу за фактично переміщувану ОСОБА_1 , а відомості про товари, занесені до вказаних документів, не давали змоги однозначно співставити переміщувані товари з наданими до митого оформлення документами, Запорізькою митницею ДФС було правомірно призначено комплексну експертизу, висновки якої не поставлено під сумнів.

З висновками позивача, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності поза межами строків, передбачених Митним кодексом України, суд не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в справі про ПМП №0081/11200/19, відбулося 01.08.2019 із дотриманням строків, передбачених ч. 1 ст. 467 Митого кодексу України, тобто не пізніше ніж шість місяців з дня виявлення порушення митних правил 07.06.2019.

У відповідності до ч.1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 74, ч. 1 ст. 77 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що докази, отриманні Запорізькою митницею ДФС під час здійснення митного контролю та здійснення провадження в справі про порушення митних правил №0081/11200/19, здобуті у передбачений законом спосіб.

На підставі вищевикладеного суд, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ч.1 ст.522, 468, 469,470, 474, 475, 477-480, 485, 527 Митного кодексу України Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 4 статті 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України

Повний текст рішення буде виготовлено 08.02.2020 року.

Суддя І.Б. Громова