Справа № 480/5323/19
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р. справа №480/5323/19

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , 2015 року народження, з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ № 18-20607/16-19-СГ від 12.12.2019 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області та зобов`язання надати вказаний дозвіл.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваним наказом Головне управління Держгеокадастру у Сумській області відмовило у наданні дозволу, посилаючись на те, що згода на вчинення малолітньою особою правочину має бути одержана від батьків /усиновлювачів/ або піклувальника та органу опіки піклування відповідно до закону. На вчинення малолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків /усиновлювачів/ або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. На думку позивача, така підстава відмови не передбачена нормами Земельного кодексу України.

09.01.2020 представник відповідача подав до суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що наказом від 12.12.2019 № 18-20607/16-19-СГ відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою відмови стало те, що згідно поданих документів ОСОБА_2 є малолітньою особою. Також відповідач зауважив, що статтею 31 Цивільного кодексу України визначено часткову цивільну дієздатність фізичної особи, яка не досягла чотирнадцяти років. Малолітня особа вчиняє правочини за згодою батьків /усиновлювачів/ або піклувальників. Згода на вчинення малолітньою особою правочину має бути одержана від батьків /усиновлювачів/ або піклувальника та органу опіки піклування відповідно до закону. На вчинення малолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків /усиновлювачів/ або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. Проте такої згоди управлінню не було надано. Крім того, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у формі зобов`язання ГУ Держгеокадастру надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки це є виключними повноваженнями ГУ Держгеокадастру і суд не може втручатись у здійснення державним органом своїх дискреційних повноважень.

15.01.2020 позивачем подана відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 зазначив, що позиція відповідача, викладена у відзиві на позов є необґрунтованою, тому наполягав на своїх вимогах.

Ухвалою суду від 17.12.2019 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що законні представники малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність їх малолітньому сину, 2015 року народження, орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 12.12.2019 №18-20607/16-19-СГ відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою (а.с.10).

Підставою відмови стало те, що згідно поданих документів ОСОБА_2 є малолітньою особою. Також відповідач зауважив, що статтею 31 Цивільного кодексу України визначено часткову цивільну дієздатність фізичної особи, яка не досягла чотирнадцяти років. Малолітня особа вчиняє правочини за згодою батьків /усиновлювачів/ або піклувальників. Згода на вчинення малолітньою особою правочину має бути одержана від батьків /усиновлювачів/ або піклувальника та органу опіки піклування відповідно до закону. На вчинення малолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків /усиновлювачів/ або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування (а.с.10).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, приймаючи наказ від 12.12.2019 № 18-20607/16-19-СГ виходило з того, що згода на вчинення малолітньою особою правочину має бути одержана від батьків /усиновлювачів/ або піклувальника та органу опіки піклування відповідно до закону. На вчинення малолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків /усиновлювачів/ або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

Суд не може погодитись з таким висновком Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні заяви батьків на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства малолітньою дитиною, 2015 року народження , Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області не звернуто увагу на те, що в заяві взагалі відсутнє посилання на норми законодавства, яке б дозволяло батькам звертатися з такими заявами до органів Держгеокадастру та безоплатно отримувати від держави земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства їх малолітньою дитиною, 2015 року народження .

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України з такими заявами мають право звертатися громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Вказані норми не передбачають право звернення батьків на отримання земельної ділянки для ведення селянського господарства їх малолітніми дітьми.

Відповідачем також не надана оцінка того, яким чином малолітня особа, 2015 року народження , є зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення нею особистого селянського господарства.

Крім того, в наказі від 12.12.2019 № 18-20607/16-19-СГ відповідач посилається на норми ст. 31 Цивільного кодексу України, яка визначає часткову цивільну дієздатність фізичної особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Проте, в подальшому помилково цитує норми ст. 32 Цивільного кодексу України, яка регламентує неповну цивільну дієздатність фізичної особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Суд зазначає, що посилання відповідача на вказану норму є недоречним, оскільки вказана норма регулює права неповнолітніх осіб (від 14 до 18 років).

У даному випадку батьки звернулися в інтересах малолітньої особи (до 14 років).

Отже, відповідачем при розгляді заяви позивача, не надана оцінка вищевказаним обставинам на предмет відповідності вимогам ст. 118 Земельного кодексу України.

Тому заява позивача підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання ГУ Держгеокадастру прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

У цій справі з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.10.2019 по справі № 814/1959/17.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 в частині скасування наказу Головного управління Держгеокадастру від 12.12.2019 № 18-20607/16-19-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області.

Зважаючи на те, що Головним управлінням Держгеокадастру було прийнято рішення про відмову позивачу надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених ст. 118 Земельного кодексу України, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, за результатами її розгляду прийняти рішення у формі наказу з урахуванням вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області судові витрати в розмірі 50 % сплаченої суми судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 12.12.2019 № 18-20607/16-19-СГ яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, за результатами її розгляду прийняти рішення у формі наказу з урахуванням вимог діючого законодавства.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області () суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар