Справа № 460/2308/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2020 року м. Рівне №460/2308/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник адвокат Созонюк Т.М.,

відповідача: представник Вінничук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, стягнення моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - ГУНП в Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 04.07.2019 №662 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», стягнення моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказала на проведення щодо неї службового розслідування з порушенням встановленого законом порядку; вважає, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано неправомірно, оскаржений наказ виданий відповідачем за відсутності належних правових підстав.

Позивач заперечила порушення службової дисципліни при виконанні своїх посадових обов`язків, що зумовлювало накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Вважає відсутнім в її діях складу дисциплінарного проступку, вчиненого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам.

Зазначила, що винесенням оскарженого наказу їй заподіяно моральну шкоду, оскільки внаслідок порушення її прав у неї погіршилось самопочуття, проявилась нервозність та переживання; ускладнились відносини в сім`ї, в колі друзів та колег; позивач пригнічена протиправними діями її вищого керівництва. Вказала, що на її утриманні перебуває малолітня дитина, а тому замість того, аби забезпечувати родину, змушена відвідувати судові засідання, витрачатись на оплату судових зборів та професійну правничу допомогу. Все це завдає позивачу сильних душевних страждань, принижує її честь, гідність і ділову репутацію в очах її колег та підлеглих, призводить до втрат як морального, так і матеріального характеру.

Враховуючи приниження відповідачем особистості позивача як працівника поліції та громадянина України, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, глибину її душевних та психічних страждань, пов`язаних з незаконними рішеннями відповідача щодо неї, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін у її житті, розмір моральної шкоди, який буде достатньою сатисфакцією, позивачем оцінено в сумі 10 000 грн.

Ухвалою суду від 24.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач у строк встановлений судом подав відзив (а.с.29-31), у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив, відповідач покликався до статей 3, 7, 18, 19 Закону України "Про Національну поліцію", статей 1, 11, 12, 13, 14, 19, 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, положень Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893.

Вказав, що підставою для висновку про порушення ОСОБА_1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України став висновок службового розслідування, складений дисциплінарною комісією 03 липня 2019 року, за змістом якого вбачається порушення позивачем пунктів 1, 2, 3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1, 11, 12, 13 Закону України «Дисциплінарного статуту Національної поліції України».

Зазначив, що наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04.07.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» був доведений до особового складу ВП та ОСОБА_1 , позивач ознайомлена з наказом під підпис 19.07.2019. Тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку.

Відповідач вважає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення ГУНП в Рівненській області діяло на підставі, в межах компетенції та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Також представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом.

У відповіді на відзив (а.с.65-69) представник позивача зазначив, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є результати розгляду скарги громадянки ОСОБА_2 на дії працівників Корецького відділення поліції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області. У скарзі зазначено, що дільничний інспектор ОСОБА_1 прибувши за місцем її роботи в офіс в с. Черниця Корецького району Рівненської області, у форменому одязі, з наручниками та зброєю, шляхом психологічного тиску, погроз застосування фізичної сили, неприємностей з правоохоронними органами в майбутньому, притягненням до кримінальної відповідальності, попри її волю примусила гр. ОСОБА_2 сісти до себе в автомобіль та відвезла до приміщення сільської ради. В приміщенні сільської ради ОСОБА_1 проводила допит її по фактах укладення договорів оренди земельних паїв та примушувала підписати протокол допиту. Вказує, що будь-яких документів на її привід в примусовому порядку не було, а тому вважає що ОСОБА_1 діяла з перевищенням своїх повноважень дільничного інспектора.

Представник позивача вказав, що у висновку службового розслідування скопійовані доводи скаржника ОСОБА_2 та зазначено, що в ході проведення службового розслідування виявлено в діях ДОП Корецького ВП ГУНП ОСОБА_1 виявлено ознаки дисциплінарного проступку, що виразилось у недотриманні Закону України «Про Національну поліцію» та порушення норм Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України».

Водночас, представник позивача зазначив, що доводи скарги гр. ОСОБА_2 , які покладені в основу висновку службового розслідування, є надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають подіям, які відбувалися 06 травня 2019 року.

Представник відповідача вказав, що ОСОБА_1 стверджує, що порушення службової дисципліни не допускала, перевищення свої повноважень не здійснювала. ОСОБА_1 визнає ті обставини, що 06 травня 2019 року вона приїздила до місця роботи ОСОБА_2 в с. Черниця Корецького району Рівненської області. Для цього була вказівка начальника Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Карпюка Андрія Миколайовича, який вказав на те, щоб ОСОБА_1 забрала юриста ТОВ «Селянське Агро» та поїхали до сільської ради.

ОСОБА_1 стверджує, що ніхто не примушував гр. ОСОБА_2 сідати до неї в машину і тим паче ніхто не погрожував даній громадянці в будь-який спосіб.

Доводи гр. ОСОБА_2 про погрози є надуманими. ОСОБА_1 зброї не має, спецзасоби за нею не закріплювались, що вкотре підтверджує надуманість та безпідставність тверджень скаржника.

Окрім цього, ОСОБА_1 заперечує будь-який тиск на гр. ОСОБА_2 під час перебування в сільській раді, жодних допитів позивач не проводила, що вкотре підтверджує надуманість та безпідставність звинувачень останньої в порушенні службової дисципліни.

Представник позивача зазначив, що службове розслідування проведено неналежним чином та не було спрямоване на встановлення фактичних обставин події, яка відбувалась 06 травня 2019 року. Особи, які проводили службове розслідування, не перевіряли склад та зміст дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1

Вказав, що висновок службового розслідування не містить усього складу, який визначений пунктом 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018, а також не містить інформації про форму розгляду дисциплінарною комісією даної дисциплінарної справи (відкрите засідання чи письмове провадження), у висновку відсутні пояснення безпосереднього керівника поліцейського Карпюка А.М. щодо обставин справи.

За наведеного, вважає, що службове розслідування відносно позивача проведено неповно та необ`єктивно, а його висновки суперечать фактичним обставинам справи.

Також зазначив, що відповідач, приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарної відповідальності у виді догани, не обґрунтував належним чином, у чому саме полягає порушення позивачем службової дисципліни, пункту 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України Про Національну поліцію України", а лише вказав на наявність таких підстав.

Окрім цього, представник позивача зазначив про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом.

Представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом (а.с.84-86) та на її обґрунтування - довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів СБУ, МВС, військовослужбовця внутрішніх військ.

В судовому засіданні 09.12.2019 позивач, представник позивача, представник відповідача підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті справи.

Представник відповідача також подав додаткові письмові пояснення (а.с.104-106), в яких вказав про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки з оскарженим наказом позивач була ознайомлена під підпис 19.07.2019, а з позовом звернулася до суду 19.09.2019.

Щодо наданих позивачем довідок про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів СБУ, МВС, військовослужбовця внутрішніх військ представник відповідача зазначив, що відповідно до службової телеграми ГУНП в Рівненській області № 4934/05/12-2016 від 13.03.2016 всі працівники поліції зобов`язані повідомляти безпосереднього начальника або особу, яка тимчасово виконує їх обов`язки рапортом, який візується останніми та вклеюється в амбулаторну картку хворого. Листи непрацездатності, видані в інших лікувально-профілактичних закладах області, обов`язково реєструвати в державній установі «Територіальне об`єднання МВС України по Рівненській області» упродовж трьох робочих днів з моменту завершення лікування. Однак, з наданих позивачем довідок жодна не була зареєстрована в державній установі «Територіальне об`єднання МВС України по Рівненській області».

Окрім цього, вказав, що відповідно до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» 06.05.2019 на лінію «102» ГУНП в Рівненській області повідомлень за фактом порушення чинного законодавства у сфері земельних відносин ТОВ «Селянське Агро» не надходило. 08.05.2019 черговою частиною Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області зафіксовано два повідомлення, пов`язаних з діяльністю ТОВ «Селянське Агро» (ІТС ІПНП журнал ЄО №1322, 1323 від 08.05.2019).

Також представник відповідача зазначив, що відповідно до інформації управління кадрового забезпечення ГУНП в Рівненській області від 19.12.2019 №4409/12/01-2019, при плановому вивчені соціально-психологічного клімату в колективі Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 проходила психологічне тестування щодо виявлення її психоемоційного стану та визначення можливості закріплення вогнепальної зброї. Після обрахунку результатів сектором психологічного забезпечення УКЗ ГУНП в Рівненській області встановлено, що результат тестування на момент дослідження ОСОБА_1 був недостовірний через надмірне перебільшення по шкалі правдивості. У подальшому позивач до СПЗ УКЗ ГУНП в Рівненській області з будь-яких підстав, в тому числі з рапортом про закріплення вогнепальної зброї, не зверталася.

Протокольною ухвалою суду від 21.10.2019 задоволено клопотання відповідача про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та оголошено перерву до 28.10.2019.

Ухвалою суду від 30.10.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з відрядженням головуючого судді.

Протокольною ухвалою суду від 23.12.2019 задоволено клопотання позивача про допит свідка ОСОБА_5 та за ініціативою суду ухвалено викликати для допиту свідка ОСОБА_6 ; оголошено перерву.

Протокольною ухвалою від 08.01.2020 оголошено перерву для повторного виклику свідка.

Ухвалою суду від 27.01.2020 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та поновлено такий строк.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_1 з 31.07.2009 проходила службу в органах внутрішніх справ України; на службі в Національній поліції України - з 07.11.2015; з 29.11.2017 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області; на час виникнення спірних правовідносин позивачу присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» (а.с.33-38).

Суд встановив, що наказом ГУНП в Рівненській області від 04.07.2019 №662 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», що виразилось у неналежному виконанні обов`язків поліцейського, які виходять за їх межі, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, ОСОБА_1 оголошено догану.

З наказом позивач ознайомилась 19.07.2019, про що ствердила своїм підписом, вказавши про незгоду з ним (а.с.32).

Вважаючи наказ ГУНП в Рівненській області від 04.07.2019 №662 протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), зі змінами та доповненнями, який набув чинності 07.11.2015.

Відповідно до положень ст.1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, діяльність якої спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з положеннями статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга).

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга).

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина перша).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина друга).

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (частина перша).

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга).

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина третя).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина четверта).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Згідно з ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

На виконання вимог статті 14 Дисциплінарного статуту Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 07.11.2018 №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, яким затверджено, зокрема, Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Суд встановив, що у відповідності до ст.ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту наказом ГУНП в Рівненській області від 11.06.2019 №1053 "Про призначення службового розслідування" призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію у зв`язку з надходженням скарги на дії слідчого СВ Корецького ВП ГУНП в Рівненській області К.ОСОБА_4 та дільничного офіцера поліції Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 (а.с.39)

Матеріалами справи підтверджено, що громадянка ОСОБА_2 звернулася зі скаргою від 04.06.2019 до МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Рівненській області на дії дільничного офіцера поліції Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 В скарзі зазначено, зокрема, що 06.05.2019 дільничний офіцер поліції ОСОБА_1 у форменному одязі, з наручниками та зброєю, примусово, без її згоди та пред`явлення будь-яких документів, доставила скаржницю транспортним засобом з робочого місця в ТОВ "Селянське Агро", що знаходиться в с. Черниця Корецького району Рівненської області, в приміщення сільської ради, де ОСОБА_1 та ще одна працівник поліції у форменному одязі, як виявилося, слідчий, задавали питання з приводу укладення договорів оренди земельних ділянок. Питання в основному задавала ОСОБА_1 , слідчий кілька разів уточнила певні моменти. ОСОБА_1 вимагала від скаржниці підписати протокол допиту, який писала слідчий. ОСОБА_2 відмовилась від підписання протоколу, наполягала на присутності адвоката, в чому їй було відмовлено. ОСОБА_1 відібрала в неї телефон, перешкоджала спробам вийти з кабінету, постійно підвищувала голос, здійснювала психологічний тиск. Зазначені дії тривали приблизно годину та припинилися, коли до кабінету зайшов керівник скаржниці. Підписавши відмову від дачі показань, скаржниця покинула приміщення сільської ради (а.с.40-43).

Уповноваженими особами дисциплінарної комісії за фактом, викладеним в скарзі громадянки ОСОБА_2 , було проведено службове розслідування.

Оцінюючи доводи позивача щодо незаконності проведеного службового розслідування та оформлення його результатів, суд враховує, що Розділом V Порядку № 893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт 1).

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (пункт 2).

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 3).

Відповідно до ч.1 ст. 16 Дисциплінарного статуту (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Згідно з ч.4 ст.16 Дисциплінарного статуту службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Матеріалами справи підтверджено, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 розпочате 11.06.2019 та закінчене 03.07.2019, тобто в межах строку, визначеного статтею 16 Дисциплінарного статуту.

За наслідками проведення службового розслідування по скарзі громадянки ОСОБА_2 на дії працівників Корецького відділення поліції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області складено висновок, затверджений заступником начальника ГУНП в Рівненській області 03.07.2019 (а.с.44-47), яким встановлено, що 05.06.2019 на адресу ГУНП в Рівненській області надійшла скарга громадянки ОСОБА_2 та адвоката Демчишена А.В., який діє в її інтересах на дії слідчого СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП ОСОБА_4 К.О. та дільничного офіцера поліції СП Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП ОСОБА_1

У висновку службового розслідування зазначено, що в ході проведення перевірки було встановлено, що 06.05.2019 до офісу ТОВ "Селянське Агро", яке знаходиться в с. Черниця Корецького району Рівненської області, де працює юрисконсультом заявниця ОСОБА_2 , прибула ДОП СП Корецького ВП ОСОБА_1

Далі по тексту висновку службового розслідування зазначено про обставини, повідомлені ОСОБА_2 , які відповідають наведеним в скарзі останньої від 05.06.2019, проаналізованої вище по тексту судового рішення.

За змістом пояснення начальника сектору превенції Корецького ВП ГУНП Горкуна І.М., врахованого у висновку службового розслідування, останній пояснив, що ДОП ОСОБА_1 дійсно перебуває на посаді дільничного офіцера поліції і обслуговує такі населені пункти на території Корецького району, як с. Головниця, с. Забара, с. Калинівка, с. Бриків, с.Богданівка, с. Черниця, с. Крилів, с. Користь, с. Самостріли, с. Сапожин, с. Городище. 06.05.2019 ДОП ОСОБА_1 перебувала на робочому місці та повідомила його, що до неї звернулися жителі с. Бриків Корецького району і повідомили про можливе порушення чинного законодавства у сфері земельних відносин. На підставі цього ДОП ОСОБА_1 разом із слідчою ОСОБА_4 поїхали у с. Бриків Корецького району, щоб розібратися у ситуації. Про подальші дії ДОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у с. Бриків та с. Черниця йому невідомо, так як він не був на місці події (а.с.51).

За змістом пояснення заступника начальника Корецького ВП ГУНП Несен Ю.С., врахованого у висновку службового розслідування, останній пояснив, що про виїзд ДОП ОСОБА_1 06.05.2019 на офіс ТОВ "Селянське Агро" та процесуальних дій чи будь-яких інших дій повідомити нічого не може, так як на місці події він не був та вказівок для ОСОБА_1 саме тоді ніяких не давав (а.с.49).

Під час службового розслідування також було одержано пояснення слідчого СВ Корецького ВП ГУНП ОСОБА_4 К . О ., яка пояснила, що 06.05.2019 вона перебувала в складі слідчо-оперативної групи та близько 09:30 отримала повідомлення від оперативного чергового Корецького відділення поліції про те, що в с. Бриків, Корецького району, Рівненської області, в приміщенні сільської ради селяни здійснюють галас та конфліктують щодо порушення чинного законодавства у сфері земельних відносин ТОВ "Селянським Агро", з яким селяни уклали договори оренди своїх земельних ділянок. Повідомила, що слідчі дії в приміщенні Бриківської сільської ради не проводились (а.с.48).

Дільничний офіцер поліції сектору превенції Корецького відділення поліції ОСОБА_1 на підставі статті 63 Конституції України відмовилась надавати пояснення по факту скарги ТОВ "Селянське Агро" (а.с.50).

Також, в акті службового розслідування зазначено, що слідчим відділенням Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000137 від 08.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_4 К.О.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000137 встановлено, що 07 травня 2019 року о 16 год. 30 хв. до Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП надійшла письмова заява ОСОБА_9 , про те, що вона просить притягнути до кримінальної відповідальності працівників ТОВ «Селянське АГРО», які всупереч договору оренди уклали та зареєстрували договір оренди земельної ділянки на строк більше ніж домовлено.

06.05.2019 у селах Черниця, Бриків Корецького району Рівненської області будь-які слідчі дії не проводились.

Згідно зі ст. ст. 214, 223, 237 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У зв`язку із цим слідчим ОСОБА_4 до внесення відомостей до ЄРДР № 0000137 будь-які слідчі дії не проводились та доручення в порядку ст. 40 КПК України на проведення слідчих дій не надавались.

У висновку службового розслідування зазначено, що в ході проведення службового розслідування було виявлено, що в діях ДОП Корецького ВП ГУНП ОСОБА_1 , відповідно до проведеної перевірки працівниками територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому на даний час, підстави, передбачені ч.1 ст.214 КПК України, для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутні, однак виявлено ознаки дисциплінарного проступку, що виразилось у недотриманні Закону України "Про Національну поліцію" та порушення норм Закону України "Про Дисциплінарного статуту Національної поліції України".

За наведеного, за результатами службового розслідування члени дисциплінарної комісії уважали б: За порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", що виразилось у неналежному виконанні обов`язків поліцейського, які виходять за їх межі, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, керуючись статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію", статтями 11, 12, 13 Дисциплінарного статуту національної поліції України рядовій поліції ОСОБА_1 оголосити догану.

Суд враховує, що відповідно до частини першої статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Позивач не заперечує, що вона на власному автомобілі доставила 06.05.2019 громадянку ОСОБА_2 з офісу ТОВ "Селянське Агро", розташованого в с. Черниця Корецького району Рівненської області, в приміщення сільської ради в с. Бриків Корецького району Рівненської області.

Позивач ствердила, що для цього була вказівка начальника Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Карпюка А.М. Зазначила, що з громадянкою ОСОБА_2 вони знайомі, перебувають в нормальних стосунках, вона запропонувала останній проїхати разом в приміщення сільської ради у зв`язку з конфліктною ситуацією щодо оформлення договорів оренди землі; жодного примусу, фізичного чи психологічного насильства до ОСОБА_2 не застосовувала, оскільки остання погодилася проїхати разом з позивачем.

Зазначені доводи позивача суд оцінює критично та відхиляє, з урахуванням такого.

Допитана судом свідок ОСОБА_2 повністю підтримала обставини, викладені нею в скарзі на дії працівників поліції. Зокрема, повідомила, що позивача вона знає як дільничного офіцера поліції за місцем свого проживання та роботи, в жодних приватних стосунках з позивачем не перебувала. Підтвердила, що 05.06.2019 позивач у форменному одязі, зі зброєю, наручниками та газовим балончиком приїхала на автомобілі в с. Черниця в офіс ТОВ "Селянське Агро", де свідок працювала, та наказовим тоном сказала збиратися їхати разом в сільську раду, розташовану в с. Бриків, пояснювати людям з приводу договорів оренди земельних ділянок. Свідок зателефонувала до свого керівника, який сказав нікуди не їхати. Підтвердила, що позивач погрожувала їй застосуванням фізичної сили, неприємностей з правоохоронними органами в майбутньому, притягненням до кримінальної відповідальності і такі погрози вона сприймала реально. Зазначила, що вона не мала наміру нікуди їхати, однак внаслідок вищевказаної поведінки позивача змушена була всупереч власній волі сісти в автомобіль і поїхати з поліцейським. Також свідок підтвердила інші обставини, викладені в скарзі.

Допитана судом свідок ОСОБА_4 пояснила, що 06.05.2019 вона чергувала в складі слідчо-оперативної групи і отримала вказівку керівництва про галас у Бриківській сільській раді. Керівник Корецького відділення поліції направив її та дільничного офіцера поліції ОСОБА_1 розібратися в ситуації. ОСОБА_1 за згодою керівництва викликала свого чоловіка і на власному автомобілі вони поїхали в сільську раду. Проведення будь-яких слідчих дій під час означених подій заперечила.

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 пояснив, що він на час досліджуваних подій обіймав посаду начальника сектору превенції Корецького ВП ГУНП. Підтвердив, що 06.05.2019 ОСОБА_1 було направлено в с.Бриків Корецького району Рівненської області для підтримання громадського порядку у зв`язку з конфліктною ситуацією в сільській раді.

Допитаний судом свідок ОСОБА_5 , який на час досліджуваних подій обіймав посаду начальника Корецького відділення поліції, пояснив, що 06.05.2019 до нього підійшов ОСОБА_6 та повідомив, що телефонувала сільський голова з села Бриків про конфліктну ситуацію в сільській раді, де зібралося багато людей. Також з цього приводу сільський голова телефонувала йому особисто. У зв`язку з цим він дав вказівку слідчому ОСОБА_4 та дільничному офіцеру поліції ОСОБА_1 поїхати в сільську раду для з`ясування обставин. В подальшому за фактом порушення чинного законодавства було відкрито кримінальне провадження. На запитання суду свідок повідомив, що про те, що ОСОБА_1 було доставлено громадянку ОСОБА_2 в приміщення сільської ради, він довідався під час судового засідання в адміністративній справі та ствердив, що працівникам поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_1 він дав розпорядження прибути до сільської ради виключно в інтересах служби, для забезпечення громадського порядку.

Таким чином, суд вважає, що письмовими доказами, дослідженими судом, та показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, не підтверджуються доводи позивача про отримання нею вказівки від свого безпосереднього керівництва на доставлення громадянки ОСОБА_2 в приміщення сільської ради села Бриків.

Суд враховує доводи позивача про те, що під час досліджуваних подій вона була без зброї та спецзасобів, оскільки матеріалами справи підтверджено, що зброя та спецзасоби за дільничним офіцером поліції ОСОБА_1 закріплені не були і відповідач цю обставину не заперечує.

Зазначені обставини дійсно не знайшли свого відображення у висновку службового розслідування. Однак суд вважає, що такі обставини не мають визначального значення для оцінки спірних правовідносин, оскільки свідок ОСОБА_2 як в скарзі від 05.06.2019, так і в судовому засіданні охарактеризувала свій психологічний стан під час подій 06.05.2019 за участю працівників поліції як стресовий, при цьому учасники справи не заперечують, що слідчий ОСОБА_4 та дільничний офіцер поліції ОСОБА_1 були одягнені в форменний одяг. Отже, свідок ОСОБА_2 повідомила про досліджувані події саме таким чином, як вони нею сприймалися. Про застосування позивачем спецзасобів, демонстрацію зброї свідок не зазначала.

Документально підтверджені відомості допиту громадянки ОСОБА_2 . 05.06.2019 слідчим ОСОБА_4 чи дільничним офіцером поліції ОСОБА_1 в матеріалах судової справи відсутні.

Оцінюючи правомірність доставлення позивачем 05.06.2019 громадянки ОСОБА_2 з місця роботи в приміщення сільської ради, розташоване в іншому населеному пункті, де за встановлених судом обставин працівники поліції з`ясовували обставини, які в подальшому стали предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 140 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Частиною другою цієї статті КПК України встановлено, що рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, осіб з інвалідністю першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки. Привід співробітника кадрового складу розвідувального органу України під час виконання ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки в присутності офіційних представників цього органу (ч.3 ст.140 КПК України).

В матеріалах судової справи відсутні докази наявності письмової ухвали про привід ОСОБА_2 як органу досудового розслідування, так і суду.

При цьому, суд підкреслює, що кримінальне провадження № 0000137 було зареєстроване 08.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Отже, станом на 06.05.2019 громадянка ОСОБА_2 не мала жодного процесуального статусу в кримінальному провадженні, що виключало її примусовий привід працівниками поліції до місця її виклику чи до іншого місця.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні ствердила, що 06.05.2019 на території с.Бриків Корецького району Рівненської області та с. Черниця Корецького району Рівненської області жодних слідчих дій не проводилося. Доручень ОСОБА_1 щодо доставлення (приводу) ОСОБА_2 в с.Бриків Корецького району Рівненської області вона не надавала.

За встановлених обставин, враховуючи відсутність визначених кримінальним процесуальним законом підстав для примусового доставлення особи працівником поліції, суд погоджується з висновком службового розслідування про порушення дільничним офіцером поліції ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні обов`язків поліцейського, які виходять за їх межі.

Таким чином, доводи позивача про невчинення нею дисциплінарного проступку не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що оспорюваний наказ від 04.07.2019 №662 видано відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також враховує, що позивач не покликалась як на підставу своїх вимог на невідповідність застосованого до неї виду дисциплінарного стягнення тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем відповідно до вимог статей 77-78 КАС України доведено правомірність оспорюваного наказу, а тому підстави для його скасування відсутні.

Позовна вимога про стягнення моральної шкоди є похідної від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу.

Висновок суду про правомірність оскарженого рішення виключає підстави для висновку про заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок неправомірної поведінки суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстав для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 03 лютого 2020 року.

Суддя Дорошенко Н.О.