Справа № 200/905/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 р. Справа№200/905/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, між тим відповідачем прийнято рішення від 03.12.2019 року № 4381 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

Вказане рішення вважала протиправним, оскільки в підтвердження стажу надала і трудову книжку, і інші необхідні документи, зокрема уточнюючі та архівні довідки. Однак такі документи відповідачем не досліджувалися. Також не досліджувалися всі зазначені в її трудовій книжці періоди роботи по списку №2, з урахуванням яких вона має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2.

У зв`язку з наведеним позивач просила:

- визнати протиправними дії Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та скасувати його рішення від 03.12.2019 року № 4381 про відмову в призначенні їй пенсії;

- зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати їй до пільгового стажу періоди її роботи, а саме: з 14.03.1994 року по 31.01.2000 року та з 01.06.2000 року по 31.07.2008 року в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 3 Треста «Донецькшахтопроходка», з 01.08.2008 року по 31.01.2011 року та з 01.07.2014 року по 31.05.2016 року в ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», з 01.06.2016 року по 12.06.2016 року в ТОВ «Шахтобудівельна компанія»;

- зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути її заяву від 28.11.2019 року № 4381 з урахуванням висновків суду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що діяв відповідно до вимог законодавства і не порушив пенсійні права позивача. Також зазначав, що подані позивачем до суду довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відомостей у ній від 03.08.2019 року № 02/408, що видана ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка», та від 03.08.2019 року № 02/401, що видана ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», до відповідача не подавалися, крім того вони видані підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території (м. Донецьк), а тому не створюють правові наслідки. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 28.11.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (заява від 28.11.2019 року № 4381).

Рішенням Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.12.2019 року № 4381 «Про відмову в призначенні пенсії» в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мала необхідного пільгового стажу роботи.

Рішення мотивовано тим, що на підставі поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу позивач має 32 роки 10 місяців 10 днів страхового стажу роботи, із них 1 рік 4 місяці 5 днів стажу роботи по списку № 2.

Відповідно до вказаного рішення до пільгового стажу роботи за списком № 2 зараховані періоди роботи:

- з 01.06.2016 року по 12.06.2016 року в якості стовбурової поверхневої у ПАТ ШУ «Покровське» (згідно з пільговою довідкою від 28.11.2019 за № 02/4495);

- з 01.01.2008 року по 23.12.2008 року, з 01.10.2010 року по 31.01.2011 року (згідно з Реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

Відповідачем до пільгового стажу роботи не зарахований період роботи з 01.02.2011 року по 31.03.2012 року згідно з Реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки посада табельника не передбачена списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

При цьому інші періоди роботи позивача на пільгових умовах, що зазначені в трудовій книжці, відповідачем не досліджувалися; підстави не зарахування до пільгового відповідних періодів роботи позивача - в рішенні не наведені. Наявність та/або відсутність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах - відповідачем не встановлювалася і не досліджувалася.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 вказаного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також вказаним пунктом визначені умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах до досягнення відповідного віку і за відсутності відповідного страхового стажу.

Відповідно до п. 2 розд. XV «Прикінцеві положення» вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 є зайнятість особи на роботах, що передбачені списком № 2, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Відповідачем оскарженим рішенням до пільгового стажу роботи правомірно не зарахований період роботи позивача з 01.02.2011 року по 31.03.2012 року на посаді табельника в ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», оскільки посада табельника не передбачена списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Позивач з цим також погодилася, зазначивши про це в позові.

Відповідно до трудової книжки протягом спірних періодів позивач працювала:

- з 14.03.1994 року по 31.01.2000 року та з 01.06.2000 року по 31.07.2008 року в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 3 Треста «Донецькшахтопроходка» (перейменовано в ВАТ «Донецькшахтопроходка», потім в ВАТ «Трест «Донецькшахтопроходка», про що містяться відповідні записи в трудовій книжці) на посадах: гірника, слюсаря чергового по ремонту технічного обладнання, електрослюсаря чергового по ремонту шахтного обладнання, стовбурової, стажера машиніста підйомного крану, стовбурової;

- з 01.08.2008 року по 31.01.2011 року в ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» на посадах: стовбурової; електрослюсаря чергового по ремонту шахтного обладнання; гірника шахтної поверхні;

з 01.07.2014 року по 31.05.2016 року в ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» на посадах: гірника шахтної поверхні, стовбурової шахтної поверхні;

з 01.06.2016 року по 12.06.2016 року в ТОВ «Шахтобудівельна компанія» на посаді стовбурової шахтної поверхні.

Разом з тим з вказаних періодів відповідачем проаналізовані лише періоди роботи позивача: з 01.06.2016 року по 12.06.2016 року, з 01.01.2008 року по 23.12.2008 року, з 01.10.2010 року по 31.01.2011 року, щодо яких відповідач дійшов правильного висновку про необхідність зарахування їх до пільгового стажу роботи по списку № 2.

Інші періоди роботи на пільгових умовах, що зазначені в трудовій книжці позивача, суб`єктом владних повноважень в оскарженому рішенні не досліджувалися; підстави не зарахування до пільгового стажу відповідних періодів роботи позивача - в рішенні не наведені. Наявність та/або відсутність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням таких періодів відповідачем не встановлювалася і не досліджувалася.

Крім того, з рішення вбачається, що відповідачем не аналізувалися довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відомостей у ній від 03.08.2019 року № 02/408, від 03.08.2019 року № 02/401 та від 28.11.2019 року № 02/111195, що видані підприємствами-роботодавцями позивача - ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка», ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка» та ТОВ «Шахтобудівельна компанія», які мали значення для правильного вирішення питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, вказані документи відповідачем в оскарженому рішенні не досліджувалися та не аналізувалися. Разом з тим вони мали значення для правильного вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії, адже вони визначають пільговий характер роботи позивача та підтверджують проведення атестації його робочих місць, що є умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому орган Пенсійного фонду України при аналізі таких довідок має виходити з того, що з огляду на загальні принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН (а саме «намібійські винятки», сформульовані Судом щодо окупованих територій, згідно з якими документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян) та в рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Оскаржене рішення свідчить про те, що відповідач діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване та протиправне рішення.

Враховуючи наведене таке рішення, яке несе правові наслідки (а не дії, як помилково вважала позивач), не можна вважати законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню неправомірним та скасуванню (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Посилання відповідача на інші обставини, не відображені в рішенні, є неприйнятними, оскільки вони не були покладені в основу оскаржуваного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Разом з тим суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача певні періоди її роботи для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, оскільки відповідачем виконані не всі умови для прийняття рішення, а саме не встановлена та не досліджена наявність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органа Пенсійного фонду України.

Верховний Суд в постановах від 06.03.2018 року №754/14898/15-а, від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, такі висновки є обов`язковими для органів Пенсійного фонду України.

З огляду на наведене, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, в тому числі зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог (похідних позовних вимог, задоволення яких залежить від задоволення основних позовних вимог) підлягає задоволенню іншим шляхом - шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернулася позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (п. 10 ч. 2 ст. 245, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

При новому розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах органу Пенсійного фонду України необхідно дослідити всі зазначені в трудовій книжці позивача періоди її роботи, прийняти та дослідити всі подані позивачем документи щодо роботи, в тому числі ті, що додатково подані до суду, та визначити наявність у позивача необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням таких документів та правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька обл., Великоновосілківський р-н, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.12.2019 року № 4381 «Про відмову в призначенні пенсії», прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.11.2019 року № 4381 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька обл., Великоновосілківський р-н, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 64 (шістдесят чотири) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 07 лютого 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда