Справа № 160/11453/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру тереторіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Лунір К.І. про визнання протиправним та скасувати рішення, -
15 листопада 2019 року ОСОБА_1 в інтересах малолітної дитини ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор відділу формування та ведення реєстру тереторіальної громади Департамент адмінстративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_3 , в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 13.11.2019 року про відмову у реєстрації місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_2 .
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 28.10.2019 року нею було подано до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради заяву про реєстрацію місця проживання її малолітнього сина - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Державний реєстратор відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_3 , відмовив у реєстрації за вказаною адресою у зв`язку із неподанням, на думку відповідача, «необхідних документів або інформації». Вважаючи, що відповідачем безпідставно було відмовлено у реєстрації місця проживання, просить скасувати рішення державного реєстратора .
Відповідач - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про розгляд справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву та письмові пояснення відповідач та третя особа не надали.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
28.10.2019 законний представник позивача ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої особи - ОСОБА_2
13.11.2019 посадова особа відповідача - державний реєстратор відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_3 , відмовила законному представнику позивача у реєстрації місця проживання малолітньої дитини за адресою по АДРЕСА_1 , оскільки позивач не надав необхідних документів або інформації, про що зроблено відповідний запис на заяві позивача про про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 28.10.2019 року, копія якої міститься у матеріалах справи.
Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 28.07.2000, зареєстрованому відповідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», на товарній біржі «Екатеринославська» 28.07.2000 за реєстраційним № 008/0029-Н належить житловий будинок по АДРЕСА_2 .
Разом із дитиною позивачка зареєстрована за адресою по АДРЕСА_2 .
Також, відповідно договору купівлі-продажу від 08.06.2001 року, посвідченого 08.06.2001року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ГТУ юстиції у Дніпропетровській області Поповою І. В., ОСОБА_1 на праві власності належить житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Саме за адресою по АДРЕСА_1 мешкає уся родина позивачки в тому числі неповнолітня дитина - ОСОБА_4 .
Проживання родини за зазначеною адресою обумовлено непридатністю житлового приміщення по АДРЕСА_2 для проживання внаслідок необхідності проведення капітального ремонту та фактичного будівництва нового будинку.
Реалізуючи право на свободу пересування та вільний вибір місця проживання позивачка 28.10.2019 звернулась до відповідача, в особі третьої особи у справі, подавши встановлений п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання», необхідний пакет документів для реєстрації місця проживання себе та неповнолітньої дитини за адресою по АДРЕСА_1 .
Третя особа, з`ясувавши наявність обтяжень на квартиру АДРЕСА_3 , у формі арешту на майно накладеного 09.09.2019 постановою приватного виконавця Щигарцевим І. В. в межах виконавчого провадження № 57661967 з виконання виконавчого листа № 2-4185 виданого 23.05.2012 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, запропонувала чекати прийняття рішення про реєстрацію чи відмову у реєстрації місця проживання, після відповідних її консультацій, про що мене мають поінформувати незабаром телефоном.
Не отримавши у день звернення до позивача будь-якого рішення змушена була 29.10.2019 звернутись із відповідною заявою про необхідність дотримання діючого законодавства та вимогою про прийняття рішення по суті звернення.
13.11.2019 відповідачем, в особі третьої особи у справі прийнято рішення про відмову у реєстрації неповнолітнього ОСОБА_2 за місцем фактичного проживання з приміщенні, що належить законному представнику на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 з підстав ненадання необхідних документів або інформації.
Слід зазначити, що фактичною підставою для відмови у реєстрації місця проживання малолітньої особи - ОСОБА_2 є володіння відповідачем та третьої особою інформацією про наявність обтяжень на квартиру АДРЕСА_3 , у формі арешту на майно накладеного 09.09.2019 постановою приватного виконавця Щигарцевим І. В. в межах виконавчого провадження № 57661967 з виконання виконавчого листа № 2-4185 виданого 23.05.2012 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області стосовно зобов`язань законного представника - матері та призначення на 26.11.2019 електронних торгів по реалізації зазначеної нерухомості, що фактично зумовить виселення малолітнього ОСОБА_2 із приміщення де він фактично мешкає.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).
Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання (далі - Правила), що визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.
Вказані Правила реєстрації місця проживання містять аналогічні Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» приписи щодо порядку здійснення реєстрації місця проживання.
Так, згідно з п.18 Правил, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг), зокрема, письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї; документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника.
З матеріалів справи вбачається, що позивачкою до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було подано всі необхідні документи для проведення реєстрації її та неповнолітнього сина за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до приписів статті 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.
Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Як вбачається з копій заяв про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина за адресою: АДРЕСА_1 , державним реєстратором у якості підстав відмови у реєстрації місця проживання вказано на п. 11 Правил реєстрації місця проживання - «особа не подала необхідних документів або інформації», однак не зазначено яких саме документів або інформації позивачкою не було надано або зазначено.

Та обставина, що є інформація про наявність обтяжень на квартиру АДРЕСА_3 , у формі арешту на майно накладеного 09.09.2019 постановою приватного виконавця Щигарцевим І. В. в межах виконавчого провадження № 57661967 з виконання виконавчого листа № 2-4185 виданого 23.05.2012 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області стосовно зобов`язань законного представника - матері та призначення на 26.11.2019 електронних торгів по реалізації зазначеної нерухомості не є підставою для відмови у реєстрації місця проживання її малолітньої дитини ОСОБА_2 за вищенаведеною адресою, оскільки ні п. 11 Правил реєстрації місця проживання ні ст. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», такі підстави не визначені.

Тобто, за наявності у державного реєстратора документів, перелік яких наведений в ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (п. 18 Правил реєстрації місця проживання), у нього були відсутні підстави для відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході розгляду справи відповідачем не було наведено належних та достовірних доказів, що підтверджують правомірність прийняття оскаржуваних рішень, у зв`язку із чим суд вважає, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 9, 73-78, 90, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, 75, ) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_3 (49000, м. Дніпро, пр-т. Слобожанський, 29, каб. 101) про визнання протиправним та скасувати рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 13.11.2019 року про відмову у реєстрації місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_2 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 10.02.2020 року

Помічник судді Лісна А.М.