Справа № 214/9181/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/9181/19
2-а/214/23/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Канюка Олексія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.12.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову серії ЕАК №1818551 від 03.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сержантом поліції ОСОБА_2 .

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач вказала, що 03.12.2019 року приблизно 09-40 год. вона дійсно керувала транспортним засобом "Шкода Супер Б", державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Кривий Ріг по пр. Миру,5 А та була зупинена інспектором патрульної поліції, яка повідомила, що вона порушила п.12.4 ПДР України за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із чим відповідачем було складено постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Швидкість вимірювалась пристроєм Trucam LTI 20/20 tc00715. Вважає винесену постанову незаконною, оскільки їй була надана постанова не встановленого зразка, без складання протоколу, без зазначення хто здійснював відео зйомку. Вона зазначила інспектору, що не порушувала правил дорожнього руху. Згідно переглянутого відеозапису на відео зафіксовані три авто та швидкість 76 км/год, при цьому її автомобіль в кадрі не зафіксовано, лише потім з`являється її автомобіль, але цифри не змінюються та залишаються 76 км/ год. Постанова була складене без врахування її зауважень, пояснень та дорожньої обстановки, при цьому не складено протоколу. Пристрій має знаходитись на тринозі поряд зі службовим транспортом, однак не в руках поліцейських. Крім того, автомобіль поліції був без увімкнених проблискових маячків. Також, справи про адміністративне правопорушення не підлягають розгляду в скороченому провадженні.

Позивач правом присутності не скористалась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та задоволенні позову наполягає, просить його задовольнити.

Відповідач інспектор Канюк О.О. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що під час несення служби 03.12.2019 року у м. Кривому Розі по пр. Миру приблизно о 09-40 год. за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000715) було виявлено, як водій транспортного засобу «Шкода Супер Б» з номерним знаком НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 26 км/год чим порушив п. 12.4 ПДР України. Вказаний факт підтверджується фото та відео на якому зафіксовано т/з, що перевищив встановлені ПДР України обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Після чого він підійшов до автомобіля та представився. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год та застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф 255 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1818551 від 03.12.2019 року. Позивачу було роз`яснено її права, право і порядок, строки оскарження постанови Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розглядати адміністративну справу без його участі (а.с. 19-23).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, доходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України,у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно,зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області сержантом поліції Канюка О.О. року винесена постанова серії ЕАК №1818551 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

Згідно з оскаржуваної постанови, 03.12.2019 року приблизно о 10-07 годин в м. Кривий Ріг, по пр.Миру, 5А водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Super B зі швидкістю 76 км/год, чим порушила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 tc00715, чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с. 4).

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 №1395 (далі - Інструкція) .

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Тому суд відхиляє доводи позивача, із посиланням на вищевказане рішення Конституційного Суду України, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Позаяк, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Вказана права позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 березня 2018 року по справі №751/6165/17, яка відповідно до частини пятої статті 242 КАС України, враховується судом.

Не визнаючи факт вчинення адміністративного правопорушення та вважаючи неправомірною постанову позивач звернулась до суду.

Згідно частини третьої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, передбачають накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 12.4 ПДР встановлено обмеження швидкості руху: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, враховуючи положення статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.

Після перегляду наданого відповідачем відеозапису спростовується твердження позивача щодо відсутності будь-якої підготовки до розгляду справи, оголошення посадової особи до розгляду справи та особи, яка притягається до відповідальності, вирішення клопотань позивача, роз`яснення прав та обов`язків, тощо.

Стосовно твердження позивача щодо неправильного використання працівниками патрульної поліції лазерного вимірювача TruCam LTІ 20/20, суд зазначає наступне.

Слід звернути увагу позивача на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У 3197-12.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Разом з тим, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Крім того, слід вказати, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 зазначений пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Таким чином, оскільки прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на приладі TruCam, отримані ним із порушенням чинного законодавства, судом не приймаються до уваги, оскільки будь-які належні та допустимі докази, які б спростували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем не надано. Більш того, з оглянутого відеозапису чітко вбачається транспортний засіб Skoda Super B, номерний знак НОМЕР_2 , що рухається з перевищеням швидкості.

Суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

При цьому суд зауважує, що згідно пункту 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, які зафіксовані лазерним вимірювачем Trucam LTI 20/20 та відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КпАП України. При цьому, інспектор УПП з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Відтак, винесена постанова серії ЕАК №1818551 від 03.12.2.2019 року є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст. 371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Канюка Олексія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Повне рішення суду складено та підписано 05.02.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь