Справа № 540/2628/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2628/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, Каховського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у оформленні паспорту громадянина України замість втраченого,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Каховського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - Каховський РВ УДМС, відповідач - 1) про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Перекоп, Каховського району Херсонської області, в оформленні паспорта громадянина України замість втраченого від 20.08.2019 року, оформлене письмовим повідомленням за вих. №6525-1292/6525-19;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - УДМС України в Херсонській області, відповідач - 2) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2019 року щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, зі слів позивача, його паспорт громадянина України був втрачений під час здійснення щодо нього слідства, за результатами якого ОСОБА_1 засуджено до відбування покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби. Після звільнення з місця відбування покарань, 20.06.2019 року позивач звернувся до Каховського РВ УДМС для оформлення паспорту замість втраченого, але 20.08.2019 року отримав відмову в оформленні паспорта громадянина України у зв`язку із тим, що не встановлено його належності до громадянства України на підставі пп.1 п.100 Порядку Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Порядок №302).

ОСОБА_1 вважає зазначену відмову відповідача протиправною, оскільки, на його думку, факт громадянства підтверджено належними доказами, зокрема, свідоцтвом про народження позивача, рядом доказів, які підтверджують факт його проживання, навчання, проходження служби в Збройних силах України та працевлаштування станом на 24 серпня 1991 року, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про громадянство України" вважається, що ОСОБА_1 є громадянином України, а тому рішення відповідача про відмову в оформленні паспорта громадянина України позивачу замість втраченого на підставі пп.1 пункту 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015р. №302, оформлене письмовим повідомленням за вих.№6525-1292/6525-19 від 20.08.2019р., є неправомірним та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 11.12.2019 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 16.01.2020 року.

16.01.2020 року сторонами по справі подано до суду аналогічні за змістом заяви про проведення судового засідання, призначеного на 16.01.2020 року в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від цієї ж дати зобов`язано Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надати суду в строк до 29.01.2020 року відомості про присвоєння ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційного номеру (орієнтовно таким номером є НОМЕР_1 ), дані облікової картки зазначеної особи та, за можливості, будь-які інші дані, що свідчать про наявність у зазначеної особи громадянства України, реквізити документів, що можуть підтвердити таке громадянство (паспорту громадянина України, паспорту для виїзду за кордон, тощо).

Визначено датою наступного судового засідання 30.01.2020 року.

14.01.2020 року відповідачем надано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що Каховським РВ УДМС вжито, як він вважає, вичерпних заходів, передбачених Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 (далі - Постанова №302) з метою ідентифікації особи, що звернулась за отриманням паспорту замість втраченого.

Однак, за результатом аналізу отриманих за запитом органу державної міграційної служби інформації, Каховський РВ УДМС дійшов висновку про те, що особа ОСОБА_1 встановлена, але не встановлена його належність до громадянства України. На підставі наведеного висновку позивача, листом від 20.08.2019 року №6525-1292/6525-19 повідомлено про прийняте за його заявою рішення.

Також відповідач вважає, що ОСОБА_1 має правові підставі для звернення до суду з заявою щодо встановлення юридичного факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року та, в подальшому, для звернення з заявою про встановлення належності до громадянства України відповідно до ст.3 Закону України "Про громадянство України".

Підсумовуючи викладене, УДМС України в Херсонській області вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

В судове засідання, призначене на 30.01.2020 року, сторони явку своїх представників з належним чином оформленими повноваженнями не забезпечили.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 205 КАС України, суд вважає, що подання позивачем та його представником 16.01.2020 року заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження та неприбуття представника відповідача (з належним чином оформленими документами на представництво/самопредставництво) не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву на нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Так, 20.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Каховського РВ УДМС України в Херсонській області з заявою про втрату паспорта громадянина України в 2012 році в Севастопольському Апеляційному суді (вхідн. номер заяви: 1294/1/6525-19).

Разом з заявою позивачем подано: копію втраченого паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ; копію свідоцтва про народження № НОМЕР_3 ; копія довідки про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 , екзаменаційна картка водія ОСОБА_1 .

На підставі зазначеної заяви Каховським РВ УДМС України в Херсонській області проведено перевірку, за результатом якої складено висновок, затверджений начальником Каховського РВ УДМС України в Херсонській області від 20.08.2019 року.

Згідно висновку не встановлено належність ОСОБА_1 до громадянства України, що є підставою для його звернення до суду з заявою про встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання) на території України станом на 24.08.1991 рік та звернення, в подальшому, з заявою про встановлення належності до громадянства України відповідно ст. 3 Закону України "Про громадянство України".

На підставі зазначеного, Каховським РВ УДМС прийнято рішення:

1. Особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, але не встановлено належність до громадянства України.

2. Відмовити громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в оформленні паспорта громадянина України замість втраченого.

Листом від 20.08.2019 року №6525-1292/6525-19 позивача повідомлено про прийняте рішення та видано довідку №6525-1293/6525-19 від 20.08.2019 року про те, що ОСОБА_1 справді звертався до Каховського РВ УДМС України в Херсонській області з заявою про видачу паспорта замість втраченого.

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства суд дійшов наступного.

Статтею 4 Конституції України передбачено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство (ст. 25 Конституції України).

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначені, зокрема, Законом України "Про громадянство України" (далі - Закон №2235-III).

Громадянство України, згідно визначення, наведеного в ст. 1 зазначеного Закону, є правовим зв`язком між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Законодавство України про громадянство, окрім іншого, ґрунтується на принципах запобігання виникненню випадків безгромадянства; неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України (ст. 2 Закону №2235-III).

Згідно приписів ст.24 Закону №2235-III центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження, зокрема, щодо встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; здійснює видання особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360 передбачено, що державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі, протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Також, пп.4, 10 п.4, п.7 зазначеного положення визначено, що ДМС відповідно до покладених на неї завдань: приймає відповідно до законодавства рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України та їх скасування, здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках.

ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі, міжрегіональні.

Таким чином, саме на ДМС та її територіальні органи та підрозділи Законом №2235-III покладено обов`язок щодо встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 Закону №2235-III та видачі особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України.

Відповідно приписів п.19 Порядку №302, документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС.

Згідно п.12 Р. ІІ Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII видача та обмін паспорта провадяться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина.

Також, необхідність звернення до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта за зареєстрованим місцем проживання особи з метою оформлення, обміну паспорта зумовлена приписами п.20 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 745).

Отже, Каховський районний відділ УДМС України в Херсонській області у випадку ОСОБА_1 є саме тим територіальним підрозділом, який вповноважений на розгляд його заяви про оформлення замість втраченого/викраденого паспорта громадянина України.

Відповідач у своєму висновку, затвердженому начальником Каховського РВ УДМС в Херсонській області від 20.08.2019 року, зазначає, зокрема, що ОСОБА_1 має звернутись до суду з заявою про встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання) на території України станом на 24.08.1991 рік.

З приводу викладеного суд зазначає, що статтею 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" встановлено, що документом, який посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України "Про громадянство України" 1991 року (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України".

Стаття 8 цього Закону визначила, що особа, яка народилися або постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження або під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і така особа є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено, зокрема, Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215/2001).

Відповідно до Закону України "Про громадянство України" та Порядку для підтвердження належності до громадянства України заявник може подати, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Таким чином, встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1990 рік породжує для особи юридичний наслідок у виді реєстрації громадянином України.

Водночас, належними до громадянства України, згідно п.4 ч.1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

З заяви ОСОБА_1 від 20.06.2019 року вбачається, що позивач звернувся до Каховського РВ УДМС України в Херсонській області з клопотанням про оформлення паспорту замість втраченого.

Отже порушене ОСОБА_1 питання стосується виключно надання йому паспорту, за встановленням належності до громадянства України позивач не звертався.

Більш того, з наданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач вважає себе громадянином України саме як особа, яка набула громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України та була такою зареєстрована.

Також суд зазначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст.293ЦПК України).

У порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за умови, що такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Натомість, в даному конкретному випадку, позивач не просив визнати його належним до громадянства України на підставі п.п. 1,2 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України", отже й необхідність його звернення до суду з заявою про встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання) на території України станом на 24.08.1991 рік відсутня, так само як і юридичні підстави для розгляду такої заяви судом в разі її подання. Особливо з урахуванням тієї обставини, що процедура перевірки належності до громадянства України є чітко регламентованою Порядком №302, а функції щодо її здійснення покладені на відповідачів, тобто існує передбачений чинним законодавством порядок встановлення зазначеного юридичного факту, окрім встановлення його судом в порядку окремого провадження.

З приводу іншої частини висновку відповідача, який покладено в оскаржену ОСОБА_1 відмову, суд зазначає наступне.

Так, алгоритм дій органів ДМС при оформленні, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України передбачений однойменним Порядком №302.

Відповідно п.7, 10 Порядку №302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).

Відповідно алгоритму, встановленого п.41, 49, 50 Порядку №302, після прийняття до розгляду заяви-анкети для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт.

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.

Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються заявником, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта вперше із застосуванням засобів Реєстру).

Також, п.п.53-56, 61-62 Порядку №302 передбачено, що працівником територіального підрозділу ДМС проводиться перевірка персональних даних особи за даними обліку територіального органу ДМС.

Якщо паспорт, який втрачено/викрадено, був виданий територіальним підрозділом ДМС, до якого подано заяву про втрату паспорта, працівник територіального підрозділу ДМС порівнює дані особи та її фотозображення з даними заяви про видачу паспорта, який втрачено/викрадено, та вклеєною до неї фотокарткою, і сканує її із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі видачі паспорта, який втрачено/викрадено, іншим територіальним підрозділом ДМС для підтвердження видачі особі паспорта, який втрачено/викрадено, не пізніше наступного дня після прийняття до розгляду заяви-анкети до такого територіального підрозділу ДМС надсилається запит за формою, встановленою МВС.

Перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів після його надходження. Під час перевірки відомості, наведені в запиті, та фотозображення порівнюються з даними наведеними в заяві про видачу паспорта, який втрачено/викрадено, та вклеєною до неї фотокарткою. У графі "Службові відмітки" заяви про видачу паспорта проставляється відмітка про дату надходження запиту та територіальний підрозділ ДМС, який здійснює оформлення паспорта замість втраченого/викраденого.

У разі, коли паспорт зразка 1994 року був оформлений територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, територіальний підрозділ ДМС надсилає запити до відповідного територіального органу ДМС.

У раз, коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до пункту 43 цього Порядку.

Підсумовуючи викладене, слід дійти висновку, що Порядок №302 передбачає альтернативні варіанти перевірки даних особи, необхідних для оформлення їй паспорту громадянина України замість втраченого зразка 1994 року. За першим варіантом вповноважена особа ДМС порівнює дані особи та її фотозображення з даними заяви про видачу паспорта, який втрачено/викрадено, та вклеєною до неї фотокарткою, які наявні в органах ДМС за зверненням особи або в органах ДМС за місцем видачі втраченого паспорту та лише в разі якщо заяви про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до пункту 43 цього Порядку.

В даному конкретному випадку, згідно доданої позивачем до заяви про оформлення паспорту копії паспорту, серії НОМЕР_2 , який, зі слів позивача, був належним йому, вбачається, що зазначений документ виданий Ленінським РВ УМВС в м. Севастополі. Тобто, згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України, орган, що, зі слів позивача, видав йому паспорт, знаходиться на тимчасово окупованій території та згідно відомостей відповідачів свої повноважень не здійснює.

Отже, виконанню відповідачем підлягали приписи п.43 Порядку №302.

В свою чергу, п. 43 Порядку №302 передбачає проведення процедури встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема, до МВС, Національної поліції, Мін`юсту, органів ДФС, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.

Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців.

Відповідно п. 51 Порядку №302 ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт у зв`язку з поданням заяви про втрату паспорта, і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

Надсилання запитів для перевірки інформації про особу здійснюється відповідно до пункту 41 цього Порядку.

У разі відсутності прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, працівник територіального підрозділу ДМС протягом одного робочого дня з дня прийняття заяви-анкети до розгляду заповнює електронну форму запиту та надсилає його до відповідного органу, установи, організації, територіального підрозділу ДМС.

Перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів з дня його надходження. За результатами перевірки готується відповідь шляхом заповнення її електронної форми та надсилається до відповідного територіального підрозділу ДМС.

Строк надання відповіді не повинен перевищувати п`яти робочих днів з дня надходження запиту.

За відсутності можливості надіслання запитів у електронній формі, запити надсилаються на паперових носіях. Допускається надсилання запитів та отримання відповідей каналами відомчої електронної пошти.

Під час здійснення ідентифікації особи, що звернулась згідно п.п.16, 18 Порядку №302, ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта.

Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".

У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, або направлення запитів в електронній формі захищеними каналами зв`язку одержання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них на паперових носіях.

У разі відсутності у ДМС інформації про належність особи до громадянства України, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС проводить перевірку факту належності особи до громадянства України, у тому числі, шляхом надіслання до МЗС запитів щодо набуття особою громадянства України, перебування на постійному/тимчасовому консульському обліку.

Отже, з метою ідентифікації особи та перевірки факту її належності до громадянства України Порядок №302 надає органам ДМС право отримувати інформацію від необмеженого кола суб`єктів - її розпорядників.

Загальні вимоги до обробки персональних даних передбачені ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних". Згідно положень наведеної статті, обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Згідно частини 1 зазначеної статті Закону, мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Отже, положення Закону України "Про захист персональних даних" не перешкоджають органам ДМС отримувати за своїми запитами інформацію, необхідну для ідентифікації особи з метою виконання цілей Порядку №302, оскільки така обробка здійснюється відповідно до мети встановленої Порядком №302.

В свою чергу, така перевірка з урахуванням її мети, а саме, забезпечення існування правового зв`язку між фізичною особою і Україною, дотримання принципу запобігання виникненню випадків без громадянства; неможливості позбавлення громадянина України громадянства України, збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України (ст. 2 Закону №2235-III) має бути повною та всебічною, аналізувати вичерпну кількість інформації, з урахуванням та не виключаючи тієї, яку повідомив заявник, оскільки така перевірка має вплив на основоположні права особи - на визнання його громадянином.

Натомість, з наявних в матеріалах адміністративної справи доказів вбачається, що перевірка не відповідала зазначеним судом ознакам в силу наступного.

Так, разом з заявою про оформлення паспорту ОСОБА_1 подано копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_1 . Дата видачі довідки: 09.03.2000 року.

Станом на дату видачі такої довідки діяв Закон України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів" від 22.12.1994 № 320/94-ВР.

Відповідно ст.5 наведеного Закон, у реєстрація фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів проводиться державними податковими інспекціями по районах, районах у містах і містах без районного поділу за місцем постійного проживання платників, а для осіб, які не мають постійного місця проживання в Україні, - за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування.

Під час реєстрації до облікової картки фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів вносяться такі дані: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання; місце основної роботи; види сплачуваних податків та інших обов`язкових платежів.

Порядок видачі, в свою чергу, був врегульований Положенням про порядок видачі довідки з ідентифікаційним номером Державного реєстру фізичних осіб, затвердженим наказом ДПА України від 08.04.99 N 191. Згідно п.2.2.,2.7 Положення для отримання довідки про присвоєння ідентифікаційного номера громадянин України пред`являє паспорт громадянина України, а працівник органів державної податкової служби пересвідчується в особі громадянина згідно з пред`явленим паспортом. Підставою для видачі згідно п.1.3 Положення є облікова картка фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, яка заповнюється згідно даних паспорту особи.

Отже, підтвердження/не підтвердження отримання ОСОБА_1 ідентифікаційного номеру мало бути додатковим аргументом на користь висновку про його належність/неналежність до громадянства України.

Однак, відповідач здійснив письмовий запит до ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та отримавши відповідь від 08.07.2019 року №7716/9/21-22-08-02-03, яка фактично є відмовою в наданні персональних даних ОСОБА_1 , обмежився отриманим результатом.

Суд наголошує, що в даному конкретному випадку, за умови обмеженості інформації відносно позивача, будь-які дан, які можуть сприяти в з`ясуванні факту належності ОСОБА_1 до громадянства України, становлять значну цінність, а тому відмова адресата запиту, спрямованого органом ДМС, в наданні інформації за наявності, в силу викладених вище норм Порядку №302, права ДМС на її отримання, мала спонукати відповідача-1 до вчинення додаткових дій, направлених на її отримання.

Додатково суд звертає увагу, що однією з підстав для відмови органу ДПС в наданні відповіді, є посилання на Порядок взаємодії Державної міграційної служби України та Державної податкової служби України при перевірці достовірності реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта фізичної особи, яка звернулася за оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства фінансів України від 21.06.2012 № 554/752.

Цим Порядком установлені правила оформлення та подання Державною міграційною службою України (далі - ДМС) до Державної податкової служби України (далі - ДПС) запитів про достовірність реєстраційного номера або серії та номера паспорта фізичної особи (далі - запит) і оформлення та надання відповідей ДПС на такі запити (далі - відповідь на запит). (п.1.2 Порядку).

Згідно п.п. 1.3 та п. 2.1.3 наведеного Порядку ДМС та ДПС здійснюють обмін інформацією з використанням засобів електронної пошти та/або магнітних носіїв даних. Структура запису файла-запиту, що надсилається до структурного підрозділу, наведена в додатку 1 до Порядку. Інформація до ДПС передається у вигляді архівних файлів у Arj-форматі, захищених паролем. Ім`я архівного файла - EBddmmnn.ARJ. Архівний файл-запит містить текстовий файл з іменем EBddmmnn.DPA, який надходить з уповноваженого підрозділу. Для архівації файлів обміну використовується програма Arj узгодженої сторонами версії.

Отже, чинним законодавством передбачено спеціальний порядок подання органами ДМС запитів про достовірність реєстраційного номера або серії та номера паспорта фізичної особи, який відповідачем-1 не дотримано. Окрім зазначеного, п. 41 Порядку №302 передбачена пріоритетність електронних запитів над їх письмовими формами, що також не враховано Каховським РВ УДМС України в Херсонській області.

З урахуванням наведеного, відмова ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі обумовлена, серед іншого, порушенням відповідачем-1 наведеного вище порядку направлення запитів до зазначеного органу.

Також, відповідачем на виконання приписів Порядку №302 здійснено запит до відділу ведення Державного реєстру виборців Каховської міської ради, в якому зазначений адресат листом від 29.06.2019 року №129/19-вих повідомив про відсутність відомостей в реєстрі щодо ОСОБА_1 .

Суд наголошує на недостатність спрямування такого запиту тільки до відділу ведення Державного реєстру виборців Каховської міської ради з огляду на те, що повноваження органу ведення Реєстру, яким є і адресат запиту, поширюються на територію відповідного району, міста, району в місті та сіл, селищ, міст, що входять до його складу. (ч.6 ст. 14 Закону України "Про Державний реєстр виборців"), тільки Центральна виборча комісія є розпорядником Реєстру та має доступ у режимі читання до всієї бази даних Реєстру (п.4 ч.2 ст. 14 вказаного закону).

З огляду на викладене, відділ ведення Державного реєстру виборців Каховської міської ради має обмежений доступ до бази даних реєстру. Також, ч.6 ст.8 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що органи ведення Державного реєстру виборців, утворені на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, ведення Державного реєстру виборців не здійснюють. Порядок доступу до записів про виборців, виборча адреса яких відноситься до території, на яку поширюються повноваження цих органів ведення Державного реєстру виборців, а також актуалізації цих записів, встановлюються Центральною виборчою комісією.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 згідно наданих ним відомостей народився в Каховському районі Херсонської області, був зареєстрований в м. Севастополі, мешкав у м. Бориспіль Київської області, відбував покарання у виді позбавлення волі на території тимчасово непідконтрольній Україні - в Славяносербській ВК Луганської області та у ДУ "Старобільський слідчий ізолятор", розташованій в м. Старобільськ Луганської області, відповідач - 1 мав зробити запити до органів ведення реєстру за кожним місцем перебування ОСОБА_1 або до Центральної виборчої комісії як розпорядника Реєстру, що має доступ у режимі читання до всієї бази даних Реєстру.

Та найголовніше, ОСОБА_1 надав відповідачу-1 інформацію щодо відбування ним покарання у виді позбавлення волі, призначеному судовими рішеннями. Згідно матеріалів перевірки ОСОБА_1 був засуджений вироком Апеляційного Суду м. Севастополь від 27.04.2012 року, згідно ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 05.06.2019 року строк його попереднього ув`язнення зараховано до строку відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відомості про наявність судових рішень в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_1 мають суттєве значення для встановлення факту наявності в нього громадянства в силу того, що за правилами Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960 (чинного на час здійснення слідчих дій відносно позивача), відомості про громадянство в обов`язковому порядку зазначались: в протоколі допиту обвинуваченого (ст. 145 КПК України від 28.12.1960 року), а також відомості про особу підсудного, що мають значення для справи вказувались у вступній частині вироку (ст. 333 КПК України від 28.12.1960 року). З аналізу судової практики того часу вбачається, що серед таких відомостей судами, зазвичай, вказувалось приналежність особи до громадянства.

Тобто, вивчення змісту судових рішень щодо позивача з великою вірогідністю надало б органам ДМС змоги перевірити факт належності ОСОБА_1 до громадянства України та зазначити про значний рівень достовірності відомостей, як таких, що пройшли перевірки органами слідства та дізнання, а також були визнані судовим рішенням.

Однак, відповідач не надав оцінці зазначеній інформації та не запитав копії наведених судових рішень, ані від установи виконання покарань, що мала б зберігати таку копію в матеріалах особової справи позивача, ані від Державної судової адміністрації України - державного органу, що забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (ч.1 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Щодо інформації в судових рішеннях, суд додатково зазначає, що за пошуковим запитом вироку Апеляційного Суду м. Севастополь від 27.04.2012 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, здійсненим судом в рамках даної справи, знайдено електронну копію зазначеного судового рішення (справа № 1/2790/1/12) (відтворену копію долучено до матеріалів справи).

Згідно змісту зазначеного судового рішення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого с. Червоний Перекоп Каховського району Херсонської області, є громадянином України. Отже, факт наявності зареєстрованого громадянства України у позивача є підтвердженим судом в рамках кримінального провадження, що не було встановлено відповідачем-1.

Згідно приписів ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши рішення Каховського РВ УДМС України в Херсонській області, оформлене висновком за заявою про втрату паспорта, затвердженого 20.08.2019 року, на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, судом встановлено, що воно не може бути визнано обґрунтованим, тобто прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки значна кількість важливої для прийняття рішення інформації, наданої ОСОБА_1 , в силу викладеного вище, залишилась не перевіреною або була перевірена лише частково. З цих самих підстав рішення відповідача - 1 не може вважатись прийнятим добросовісно.

Також суд зазначає, що ч.2 ст.9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач при зверненні до суду просив захистити його права шляхом визнання неправомірним та скасування рішення Каховського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 в оформленні паспорта громадянина України замість втраченого від 20.08.2019 року, оформлене письмовим повідомленням за вих. №6525-1292/6525-19 та шляхом зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2019 року щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого.

Проте, згідно положень п.п.63, 64 Порядку №302 за результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі втраченого паспорта зразка 1994 року, перевірки факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до статті 6 Закону України "Про громадянство України", працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за формою, встановленою МВС, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

Якщо за результатами проведення процедури встановлення особи її не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника відповідно до пунктів 100 і 101 цього Порядку.

В даному конкретному випадку, рішення про відмову ОСОБА_1 в оформленні паспорту громадянина України замість втраченого, містить самий висновок за заявою про втрату паспорта Каховського РВ УДМС України в Херсонській області, затверджений його начальником 20.08.2019 року.

В силу викладеного вище, зазначений висновок і є індивідуальним актом (рішенням) суб`єкта владних повноважень, в розумінні п.19 ч.1 ст.14 КАС України, який підлягає оскарженню в даній справі.

Тому, на думку суду, розгляд позовних вимог в редакції, запропонованій ОСОБА_1 - шляхом визнання неправомірним та скасування листа, є недоцільним. Також недоцільним є зобов`язання УДМС України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2019 року щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого, оскільки, по-перше, наведений орган не розглядав первинної заяви ОСОБА_1 , а, по-друге, в силу наведеного в даному рішенні обґрунтування, документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого) здійснюється територіальним підрозділом ДМС, уповноваженого суб`єкта за зареєстрованим місцем проживання особи, в даному випадку - Каховським районним відділом управління Державної міграційної служби у Херсонській області.

З урахуванням зазначеного та з метою забезпечити ефективний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог - визнати протиправним і скасувати висновок Каховського РВ УДМС України в Херсонській області за заявою від 20.06.2019 року про втрату паспорту ОСОБА_1 та зобов`язати Каховський РВ УДМС України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2019 року щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого.

Окремо суд звертає увагу, що підвищені вимоги до даного роду рішень обумовлені його значенням для позивача, оскільки, фактично, приймаючи рішення про відмову в видачі паспорту з підстав не підтвердження належності особи до громадянства України, орган ДМС вирішує питання щодо базових прав особи, перериває його взаємний зв`язок з державою. Таке рішення не може базуватись на поверхневому вивченні інформації щодо особи, має бути повним, обґрунтованим та максимально виваженим.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, належними, достовірними та допустимими доказами не доведено відповідність прийнятого ним рішення приписам ч.2 ст.2 КАС України.

Водночас, судом під час судового розгляду встановлено наявність суттєвих недоліків при вирішенні заяви позивача про оформлення паспорта громадянина України замість втраченого.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в редакції запропонованій судом.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Каховського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (місцезнаходження: 74800, м. Каховка, вул. Мелітопольська, 153) за заявою від 20.06.2019 року про втрату паспорту ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Каховський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (місцезнаходження: 74800, м. Каховка, вул. Мелітопольська, 153) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого.

Стягнути з Каховського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (місцезнаходження: 74800, м. Каховка, вул. Мелітопольська, 153) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 102070000