Справа № 380/999/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/999/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представники позивача Білінця В.А., Лопадчака О.О.

представника відповідача Колечиць І.В.

представника третьої особи Іванейко Я.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління ДПС у Львівській області, у якій просить суд:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Максиміва Олега Івановича щодо винесення постанови у ВП № 60977199 про стягнення виконавчого збору від 16.01.2020;

- скасувати постанову Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у ВП № 60977199 про стягнення виконавчого збору від 16.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що боржник не згідний з діями державного виконавця, вважає їх протиправними та такими, що порушують інтереси боржника, оскільки в наказі Господарського суду Львівської області № 1/1013-24/286 від 27.02.2006 обумовлено: Військовій частині НОМЕР_1 повернути Державній податковій інспекції у Золочівському районі, бензин А-76 в кількості 6,527 тонн та дизпаливо в кількості 14,958 тон. Вказує, що примусове виконання у виконавчому провадженні від 16.01.2020 за №60977199 носить майновий характер і тому не підлягає застосуванню ч.3 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження». Просив позов задовольнити.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити.

Позиція відповідача викладена у письмовому відзиві на позов та обґрунтовується тим, що розмір виконавчого збору, який нараховується державним виконавцем становить 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Що стосується примусового виконання рішення немайнового характеру, то у цьому випадку виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Стверджує, що твердження позивача у даному позові про виконання майнового характеру спростовується матеріалами провадження наказом Господарського суду, зміст якого не містить грошового еквівалента від якого можливо нарахувати 10% виконавчого збору. А тому характер стягнення виконавчого провадження є немайновим. Вважає позовні вимоги безпідставними, надуманими, та такими, що не підлягають задоволенню. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили з мотивів, наведених у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління ДПС у Львівській області вирішення спору відніс на розгляд суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

На виконанні у Золочівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебувало виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області № 1/1013-24/286 від 27.02.2006 щодо «Військовій частині 3007 повернути Державній податковій інспекції у Золочіському районі Львівської області залишкову кількість бензину марки А-76 згідно акта взаємозвірки станом на 01.03.2011 року 6,527 тонн та дизпалива в кількості 14,025 тонн.».

16.01.2020 старшим державним виконавцем Золочівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Максимів О.І. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП за № 60977199, яку надіслано сторонам для виконання та до відома.

16.01.2020 державним виконавцем на виконання ст. 3,27,40 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 18 892,00грн.

Не погоджуючись із вказаними діями та постановою позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про виконавче провадження № 1404 (далі Закону № 1404).

Статтею 1 Закону № 1404 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 27 Закону №1404 за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону №1404 державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів), у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що дії державного виконавця щодо прийняття 16.01.2020 року постанови у ВП № 60977199 про стягнення виконавчого збору вчинені відповідно до Закону №1404.

Твердження позивача про те, що примусове виконання у виконавчому провадженні від 16.01.2020 за №60977199 носить майновий характер і не підлягає застосуванню ч. 3 ст. 27 Закону №1404 є необґрунтованим, оскільки в наказі Господарського суду Львівської області № 1/1013-24/286 від 27.02.2006 вказано «Військовій частині 3007 повернути Державній податковій інспекції у Золочіському районі Львівської області залишкову кількість бензину марки А-76 згідно акта взаємозвірки станом на 01.03.2011 року 6,527 тонн та дизпалива в кількості 14,025 тонн.».

Відповідно до частини 2 статті 63 (суд зазначає, що розділ VIII називається «виконання рішень немайнового характеру») Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Суд наголошує, що наказ Господарського суду Львівської області № 1/1013-24/286 від 27.02.2006 є зобов`язального характеру.

Суд зазначає, що зміст вказаного наказу не містить грошового еквівалента від якого можливо нарахувати 10% виконавчого збору.

А тому характер стягнення виконавчого провадження є немайновим.

Отже, оскаржувана постанова Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у ВП № 60977199 про стягнення виконавчого збору від 16.01.2020 прийнята відповідно до Закону № 1404-VIII.

Під час судового розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем порядку при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, а позивачем таких порушень не зазначено.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що дії державного виконавця вчинені, а оскаржувана постанова державного виконавця прийнята відповідно до Закону України Про виконавче провадження, а позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при відмові у задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , ) до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Валова, 4, м. Золочів, Львівська область, 80700, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання незаконними дій, скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.М. Брильовський