Справа № 160/600/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 лютого 2020 року Справа № 160/600/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №247" Криворізької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №247" Криворізької міської ради, в якому позивач просить:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме, будівлі за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кропивницького, 54Б Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №247" Криворізької міської ради (), до повного усунення порушень;

- встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання, шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єкта, а саме, будівлі за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кропивницького, 54Б Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №247" Криворізької міської ради (), до повного усунення порушень.

Ухвалою суду від 21.01.2020 року у задоволенні клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо відстрочення сплати судового збору було відмовлено. Позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання: документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за позов немайнового характеру у розмірі 2102,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що 27.01.2020 року уповноваженим представником Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області було отримано нарочно у приміщенні суду копію ухвали суду від 21.01.2020 року позов про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.251 КАС України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

04.02.2020 року через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивачем подано письмову заяву на усунення недоліків позовної заяви, в якій Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області заявляє клопотання щодо відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору, а у разі відмови просить продовжити процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви по справі.

В обгрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що він є бюджетною установою, яка утримується за рахунок коштів Державного бюджету та управлінню кошторисом на 2020 рік: видатки по загальному фонду державного бюджету по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» (сплата судового збору) не були передбачені. Зауважує, що він заявляє клопотання щодо відстрочення сплати судового збору на підставі того, що є бюджетною, неприбутковою організацією, яка звертається до суду за захистом життя та здоров`я людей.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із приписами ст.4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, 2102,00 грн.

При зверненні до суду позивачем судовий збір в порядку та у розмірі, встановленому вищезазначеним Законом, не сплачено, що стало підставою для залишення позовної заяви без руху.

Вирішуючи клопотання позивача щодо відстрочення та звільнення від сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст.8 Закону №3674-VI, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону №3674-VI визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Суд зазначає, що на підтвердження неможливості сплати судового збору позивачем подано кошторис на 2020 рік, з якого судом встановлено, що по коду КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" зі спеціального фонду передбачено видатки у розмірі 105300,00 грн. на 2020 рік.

Суд вважає, що обмежене фінансування суб`єкта владних повноважень не є підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Крім зазначеного, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ Креуз проти Польщі (http://zakon0.rada.gov.ua/laws/show/980_030) право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Враховуючи викладене, обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є такими, що не залежать від волі особи, та дають право на відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Суд також звертає увагу, що письмових доказів щодо можливості сплатити судовий збір станом на день ухвалення судового рішення, позивач до суду не надав.

Щодо продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Статтею 119 КАС України передбачено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що в обгрунтування заявленого клопотання про продовження процесуального строку щодо усунення недоліків позовної заяви, позивач жодних письмових доказів незадовільного майнового стану, з якого суд має встановити підстави щодо продовження строку, до суду не подає, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо задоволення такого клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Приписами статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору, тому повинно сплачувати судовий збір.

Крім того, ст.133 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору. Сплата ж судового збору за подання позовної заяви до суду, в силу положень ст.161 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом.

Оскільки позивачем не надано до суду належних та допустимих письмових доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для відстрочиння чи звільнення від сплати судового збору, а також продовження процесуального строку на усунення недоліків, наведені у заяві не можуть бути визнані поважними, у зв`язку із чим клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що станом на 07.02.2020 року вимоги ухвали суду від 21.01.2020 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем не виконані.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пунктом 1 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем вимоги ухвали суду від 21.01.2020 року про залишення позовної заяви без руху, станом на 07.02.2020 року не виконано, тому, дана позовна заява з копіями доданих до неї документів, підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч.5 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно з ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст.ст.14, 44, 118, 119, 121, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо відстрочення сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору та продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №247" Криворізької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко