Справа № 1.380.2019.006704
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006704
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

представника позивача Завади Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС (місцезнаходження: 79000, вул.Тадеуша Костюшка, 1, м.Львів, ) (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Львівської митниці ДФС щодо визначення (нарахування) ОСОБА_1 зобов`язань з відшкодування 18009,18 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці;

- зобов`язати Львівську митницю ДФС повернути ОСОБА_1 сплачені ним кошти за зберігання товару на складі митних органів в сумі 18009,18 грн. згідно квитанції № 45570160 від 29.10.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що відповідач протиправно, в порушення вимог ст.ст.520 Митного кодексу України, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012, а також постанови Львівського апеляційного суду від 25.09.2019 у справі №461/5693/19, яка набрала законної сили, виставив ОСОБА_1 Уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії РА №457049 від 29.10.2019 про необхідність проведення плати за зберігання товарів транспортних засобів по протоколу про ПМП 4926/20300/19 від 15.08.2018 на суму 18009,18 грн. Представник позивача зазначає, що постановою Львівського апеляційного суду від 25.09.2019 у справі №461/5693/19 про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили, закрито провадження у справі та не було встановлено вини позивача. На підставі цього, витрати митного органу за зберігання товару, який був вилучений у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили постановою Львівського апеляційного суду відшкодуванню не підлягають. Таким чином, представник позивача вважає, що дії відповідача щодо визначення ОСОБА_1 зобов`язань з відшкодування 18009,18 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці є протиправними. З огляду на наведене, вважає, що наявні підстави для повернення сплачених позивачем витрат в розмірі 18009,18 грн. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 17.12.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 09.01.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що постановою Львівського апеляційного суду від 25.09.2019 у справі №461/5693/19 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил закрито, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зазначає, що дана обставина не є реабілітуючою та не вказує на відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а отже не може бути підставою для звільнення останнього від відшкодування витрат за зберігання товарів на складі митниці. Представник відповідача зазначає, що в даному випадку датами початку та закінчення розрахунку суми витрат є з 05.10.2019 по 29.10.2019 включно, що складає 24 доби. Відповідно, розмір відшкодування за зберігання на складі Львівської митниці ДФС товару склав по курсу НБУ станом на 29.10.2019 - 18009,18 грн. Таким чином, відповідач вважає, що в даному випадку діяв у межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстав для задоволення позовних вимог позивача немає.

13.01.2020 представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що постановою Львівського апеляційного суду від 25.09.2019 у справі №461/5693/19 на ОСОБА_1 не було накладено жодного стягнення, не було встановлено вини особи, протиправності його дій, а також не було притягнуто його до адміністративної відповідальності. Таким чином, у відповідача не було підстав для стягнення з позивача витрат за зберігання товарів, що були вилучені по протоколу про ПМП 4926/20300/19 від 15.08.2018.

Ухвалою від 22.01.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 05.02.2020.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

08.08.2018 о 12 год. 40 хв. в зону митного контролю м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС в напрямку «виїзд з України» заїхав транспортний засіб марки DAF XF 105.410 н/причіп KRONE SDP 27 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ПП «Агрофірма Анастасія Плюс», громадянина України ОСОБА_2 , зак. пасп. НОМЕР_3 , який здійснював перевезення вантажу заявленого згідно товаросупровідних документів: Вироби столярні: частини опалубки (кілки заточені дерев`яні), розміром (мм): 1000*25*25 - 24 місць по 1800 шт., для бетонування. Всього - 43200. Місць 24. Пакування: Зв`язка обмотана пакувальною стрічкою. Код УКТЗЕД 44184000. Вагою нетто 20700 кг. Вагою брутто 21360 кг. Вартістю 8640,00 Євро.

Згідно з поданими до митного контролю документами, а саме: контрольний талон серія ТDC номер 498394 для проходження по «червоному коридору», митна декларація ЕК 10 АА № 209140/2018/152641 від 06.08.2018, CMR А№ 398599 від 03.08.2018, рахунок-фактура (INVOICE) № - 02/04/2018 від 23.04.2018, специфікація б/н від 30.07.2018 та відповідно до МД-2 відправником вантажу є ТОВ «Компанія ЄТП», Київська область, м.Ірпінь, рн.Петрусенко, б.20, кв.8, ідентифікаційний код 6, одержувач є фірма «AC Terminal SP. z o.o.» 39300 Mielec, Польща.

В ході здійснення митного контролю вантажу вироби столярні: частини опалубки (кілки заточені дерев`яні), розміром (мм): 1000*25*25 - 24 місць по 1800 шт., для бетонування. Всього - 43200. Місць 24. Пакування: Зв`язка обмотана пакувальною стрічкою. Код УКТЗЕД 44184000, вагою нетто 20700 кг., вагою брутто 21360 кг. виникла підозра щодо переміщуваного вантажу та необхідність у залученні експерта для визначення відповідності кількості (об`єму) та інших характеристик фактично переміщуваних пиломатеріалів відповідно до ТСД та оформлення запиту щодо визначення коду товару.

Після цього, Львівська митниця ДФС листом за вих. № 19216/13-70-20/10/29 від 09.08.2018, звернулась до Львівського Національного лісотехнічного університету України для здійснення товарознавчого дослідження щодо встановлення відповідності приналежності товару до його задекларованої назви, породи деревини та кількості переміщуваного товару в метрах кубічних.

Відповідно до отриманої відповіді від Львівського Національного лісотехнічного університету України (лісотоварознавче дослідження від 13.08.2018) встановлено наступне: товар являє собою дерев`яні бруски (кілки) породи акація. Загальний об`єм пиломатеріалів становить 27 м3.

Окрім цього, відповідно до отриманої відповіді за вх. №3234/13-70-19/46-ЕП від 14.08.2018 від Управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС встановлено наступне: враховуючи вимоги УКТ ЗЕД, пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015 №401), пояснення до товарних позицій 4407 та 4418, фотографії товару, висновок лісотехнічного дослідження від 13.08.2018 (в частині породи деревини), наявний товар повинен класифікуватися згідно УКТЗЕД за кодом як «Деревяні бруски, заточені з одного боку, розміром 1000*25*25 мм., виготовлені з породи акація» які відповідно до ст.2 Закону України від 08.09.2005 №2860 «Про особливості державного регулювання діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» заборонені до вивезення за межі митної території України так як виготовлені з цінних та рідкісних порід дерев до яких відноситься акація.

Суд встановив, що у зв`язку з цим до ОСОБА_1 - директора ТзОВ «Компанія ЄТП» складено протокол про порушення митних правил №4926/20900/18 від 15.08.2018, який було направлено для розгляду до Галицького районного суду м.Львова.

06.08.2019 постановою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/5693/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 104291,60 грн. Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №4926/20900/18 від 15.08.2018, - конфісковано. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 384,20 грн. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС витрати на зберігання товару в сумі 4661,86 грн. та витрати за проведення експертизи в розмірі 2355 грн.

25.09.2019 постановою Львівського апеляційного суду у справі №461/5693/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Галицького районного суду м. Львова від 06.08.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України скасовано, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вилучений товар згідно з протоколом про порушення митних правил №4926/20900/18 від 15.08.2018 повернуто ОСОБА_1

22.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до начальника Львівської митниці ДФС із заявою, в якій на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 25.09.2019 у справі №461/5693/19 просив повернути йому товар зі складу митниці.

29.10.2019 Львівською митницею ДФС на м/п «Краковець» виставлено позивачу Уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії РА №457049 від 29.10.2019 за зберігання товарів та транспортних засобів по протоколу про ПМП №4926/20900/18 від 15.08.2018, постанови Львівського апеляційного суду від 25.09.2019 у справі №461/5693/19.

Окрім цього, разом з уніфікованою митною квитанцією надано Повідомлення МД-1РА №457049 від 29.10.2019 для відділення уповноваженого банку ЛОД ВАТ «Райфайзен Банк АВАЛЬ» про прийняття від ОСОБА_1 18009,18 грн. плати за зберігання.

29.10.2019 ОСОБА_1 сплатив 18009,18 грн. за зберігання товарів та транспортних засобів по ПМП №4926/20900/18 від 15.08.2018, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією. Після чого, вказаний товар відпущено позивачу через ОСОБА_3 зі складу Львівської митниці ДФС, відповідно до накладної (вимоги) №ЛВМ19-2018ппв/з32588.

04.11.2019 адвокатське об`єднання «Ті енд ті Партнерс» в інтересах позивача, звернулось до Львівської митниці ДФС з адвокатським запитом №1006882 за роз`ясненнями щодо підстав нарахування та розміру витрат за зберігання товарів.

15.11.2019 Львівська митниця ДФС листом №385/Адв/13-70-03-05 за результатами розгляду вказаного адвокатського запиту повідомила адвокатське об`єднання, що нарахування витрат за зберігання товарів, що були вилучені за протоколом про порушення митних правил від 15.08.2018 №4926/20900/18, громадянину ОСОБА_1 за уніфікованою митною квитанцією МД-1 серії РА №457049 від 29.10.2019 проводився відповідно до Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012 №731, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митним органом і до дня їх видачі зі складу митного органу власникам або уповноваженим особам, а саме з 05.102019 по 29.10.2019.

Також повідомлено, що обрахунок витрат складає 24 календарні дні і обчислюється: 24*27 м3*27,79194300=18009,18 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується з тим, що Львівською митницею ДФС зобов`язано його сплатити 18009,18 грн. за зберігання митним органом товарів. Вважаючи такі дії протиправними та таким, що суперечать нормам чинного законодавства звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 201 Митного кодексу України (далі - МК України) товари з моменту пред`явлення їх органу доходів і зборів до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Тимчасове зберігання товарів під митним контролем здійснюється на складах тимчасового зберігання.

Згідно із ч.1 ст. 239 МК України під складами органів доходів і зборів розуміються складські приміщення, резервуари, криті та відкриті майданчики, холодильні чи морозильні камери, які належать органам доходів і зборів або використовуються ними і спеціально обладнані для зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Частиною 5 статті 238 МК України передбачено, що крім товарів, зазначених у частині першій цієї статті, на складах органів доходів і зборів можуть зберігатися, зокрема, товари, транспортні засоби комерційного призначення, вилучені відповідно до статті 511 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 511 МК України визначено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Документи, які перебувають в електронному вигляді, вилучаються разом з відповідними носіями.

Вилучені товари, транспортні засоби та документи повинні бути перелічені у протоколі, що складається в передбачених цим Кодексом випадках, або в доданому до нього описі з точним зазначенням кількості, міри, ваги та особливих ознак цих товарів, транспортних засобів та документів, а також вартості товарів, транспортних засобів (ч.4 ст.511 Митного кодексу України).

Статтею 240 МК України передбачені строки зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів.

Відповідно до ч.4 ст.240 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, що підлягають поверненню власнику, можуть зберігатися на складах органів доходів і зборів протягом 90 днів з дня набрання законної сили відповідним рішенням.

Згідно з ч.6 ст.239 МК України витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині п`ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Згідно з ч.3 ст. 243 МК України якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати органу доходів і зборів на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (ст.520 МК України).

Статтею 528 МК України визначено особливості розгляду судом справ про порушення митних правил. У разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові.

Частиною першою Розділу III Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012 визначено, що витрати в справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (далі - винна особа). Суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються у постанові про накладення стягнення.

Окрім цього, наказом Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 затверджено також Порядок відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів (далі - Порядок).

Частиною 2 Розділу III цього Порядку визначено, що витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається (частина 3 Розділу III цього Порядку).

Судом встановлено, що відповідачем визначено до відшкодування позивачу, а останнім сплачено витрати за зберігання товару за період з 05.10.2019 (одинадцятий день з дня набрання рішенням суду законної сили) по 29.10.2019 включно (останній день перебування товару на зберіганні), тобто за період, що виник після судових процесів стосовно наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.383 МК України.

Як слідує із змісту постанови Львівського апеляційного суду від 25.09.2019 у справі №461/5693/19 протиправності дій позивача при митному оформленні встановлено не було, а відтак встановлено не було і вини позивача. Окрім цього, провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, витрати митного органу за зберігання товару, який був вилучений у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили постановою Львівського апеляційного суду від 25.09.2019 у справі №461/5693/19, відшкодуванню не підлягають, оскільки рішенням суду не було встановлено вини позивача, а МК України і Порядком не передбачено відшкодування витрат на зберігання товару невинною особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій Львівської митниці ДФС, щодо визначення (нарахування) ОСОБА_1 зобов`язань з відшкодування 18009,18 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Львівську митницю ДФС повернути ОСОБА_1 сплачені ним кошти за зберігання товару на складі митних органів в сумі 18009,18 грн. згідно квитанції № 45570160 від 29.10.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.11 Розділу ІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, надмірно сплачені суми підлягають поверненню платнику на його вимогу протягом трьох років з дня зарахування цих сум на рахунок митниці ДФС відповідно до законодавства.

Як вже встановлено судом, позивач безпідставно сплатив на рахунок Львівської митниці ДФС 18009,18 грн. за зберігання товарів на складі митного органу, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.

Проте, як слідує з матеріалів справи, позивач не звертався до Львівської митниці ДФС із заявою про повернення сплаченої ним суми на рахунок відповідача, як це передбачено п.11 вказаного Порядку. Доказів протилежного сторонами суду не надано.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що в даному випадку повернення Львівською митницею ДФС сплачених позивачем коштів можливе лише за його заявою, а оскільки ОСОБА_1 з такою заявою до відповідача не звертався, вимога про зобов`язання відповідача повернути сплачені за зберігання товару на складі митних органів кошти в сумі 18009,18 грн. є передчасною та у задоволенні такої необхідно відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності своїх дій.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позов задоволено частково, на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. сплачений відповідно до квитанції №0.0..1 від 05.12.2019.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Львівської митниці ДФС щодо визначення (нарахування) ОСОБА_1 зобов`язань з відшкодування 18009,18 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (місцезнаходження: вул.Тадеуша Костюшка, 1, м.Львів, Львівська область, 79000, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 10.02.2020

Суддя Р.І. Кузан