Справа № 813/4015/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року
Київ
справа №813/4015/17
провадження №К/9901/46276/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Смоковича М. І.,
суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, скасування наказу та повернення коштів, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 січня 2018 року (суддя Костецький Н.В.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року (судді Улицький В.З., Затолочний В.С., Сапіга В.П.),
І. Суть спору
1. У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просив:
1.1. визнати протиправним включення ОСОБА_1 до наказу про зняття премії повністю;
1.2. скасувати наказ командира військової частини в частині зняття з ОСОБА_1 100% премії;
1.3. повернути ОСОБА_1 незаконно зняті кошти у розмірі 100% премії.
2. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що командування військової частини НОМЕР_1 порушило порядок зняття премій, який передбачений наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам» (яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин; далі Інструкція № 260), відповідно до якого рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії зазначаються конкретні причини, що стали підставою для цього.
3. Станом на вересень - жовтень 2017 року у військовій частині НОМЕР_1 відсутній рапорт безпосереднього начальника з клопотанням про позбавлення позивача премії, який слугує підставою для видачі наказу. Позивач вважає, що включення його в наказ про зняття премії є незаконним та необґрунтованим, тому звернувся з цим позовом до суду.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
4. ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді фельдшер-рятувальник рятувально парашутно десантної групи, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 . На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2017 року № 619 проведено службове розслідування за фактом вживання спиртних напоїв в службовий час сержантом ОСОБА_1 , за наслідками якого встановлено порушення позивачем вимог статей 11, 13, 16, абз. 3 статті 30, статті 37, абз. 1 статті 286, абз. 1 статті 345, абз. 3, 4, 10, 12, 241 статті 128, абз. 1 статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду.
6. Згідно з рапортом від 30 вересня 2017 року начальник рятувальної парашутно - десантної групи військової частини НОМЕР_1 подав клопотання командуванню військової частини НОМЕР_1 про не встановлення премії для ОСОБА_1 .
7. Начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (безпосередній командир (керівник) позивача) подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 , за яким, серед іншого, пропонується не встановлювати премію для позивача.
8. 03 жовтня 2017 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 813 «Про преміювання військовослужбовців військової частини за їх особистий внесок у загальні результати служби та виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцям за підсумками роботи у вересні місяці 2017 року», наказано не встановлювати премію фельдшеру рятувальнику молодшому сержанту ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 липня 2917 року № 805 за порушення статутних правил несення служби в добовому наряді.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій та мотиви їх ухвалення
9. Львівський окружний адміністративний суд постановою від 9 січня 2018 року відмовив у задоволенні позову повністю.
10. Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 13 березня 2018 року залишив постанову суду першої інстанції без змін.
11. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що фельдшеру рятувальнику молодшому сержанту ОСОБА_1 не встановили премії на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 вересня 2017 року № 805 за порушення статутних правил несення служби в добовому наряді.
12. Суди попередніх інстанцій зазначили, що позбавлення премії у зв`язку із накладеним дисциплінарним стягненням відповідає Інструкції № 260 та Інструкції про преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), затвердженої Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України від 23 березня 2017 року. Тому спірний наказ правомірний.
IV. Касаційне оскарження
13. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і направити справу на новий розгляд.
14. Обґрунтовуючи свої вимоги наголосив на тому, що рапорт про позбавлення премії командир військової частини приймає на підставі клопотань безпосередніх командирів підлеглих їм військовослужбовців. У випадку з позивачем рапорт подав не безпосередній керівник, а керівник структурного підрозділу. Крім того, позивач звернув увагу на те, що докази, надані відповідачем, містять недоліки, подані з пропуском визначеного строку і при вирішенні справи їх безпідставно взято до уваги.
15. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якій просить залишити оскаржені судові рішення без змін.
16. Вважає, що спірний наказ є правомірний і доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують. З-поміж іншого зауважив, що позивача позбавили премії за порушення службової дисципліни, а саме вживання спиртних напоїв під час проходження військової служби. Вважає, що порушень при прийняття спірного наказу, які б слугували підставою його скасувати, не було.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
17. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
18. Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 260 грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
19. За пунктом 31.1 Інструкції № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби.
20. Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.
21. Преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням. Конкретні показники позбавлення військовослужбовців премії повністю або частково встановлюються в межах випадків, передбачених пунктом 31.5 цієї Інструкції.
22. Згідно з пунктом 31.7 Інструкції № 260 військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок (за винятком випадків, передбачених абзацами четвертим - шостим пункту 31.6 розділу XXXI цієї Інструкції).
23. Згідно з пунктом 31.6 Інструкції командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю: за невихід на службу без поважних причин; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, позбавлення військового звання (за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому у військову частину надійшло повідомлення про накладання дисциплінарного стягнення вищим командиром /начальником/); у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину); у разі накладення на військовослужбовця у календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення "зауваження" (за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому у військову частину надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (начальником)); у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість (за місяць, у якому було здійснено відрахування); у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу або науково-дослідної установи (за місяць, у якому закінчилося навчання).
24. Відповідно до частини другої пункту 31.7 Інструкції № 260 рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.
VІ. Висновки Верховного Суду
25. У справі встановлено, що позивача позбавили премії за те, що він допустив грубе порушення військової дисципліни (вживання спиртних напоїв під час несення служби в добовому наряді) і за вчинення такого проступку його притягли до дисциплінарної відповідальності.
26. З огляду на наведене правове регулювання, чинне на дату виникнення спірних відносин, командир військової частини мав достатні підстави для прийняття спірного наказу.
27. Покликання позивача на недотримання порядку подання рапорту про позбавлення його премії в контексті обставин цієї справи не спростовує існування фактичних підстав, які слугували підставою такого рішення, і не впливає на правомірність оскарженого наказу в цілому.
28. Щодо доводів про існування розбіжностей/неточностей в доказах, які подав відповідач, то в межах касаційного розгляду справи перевірити ці доводи суд касаційної інстанції не може. Водночас обґрунтованих підстав ставити під сумнів допустимість і належність цих доказів колегія суддів немає.
29. В обсязі встановлених в цій справи обставин і правового регулювання спірних відносин колегія суддів погоджується з висновками судів передніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.
30. Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
32. Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
33. Переглянувши оскаржені судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що підстави для їх скасування чи зміни відсутні.
34. Доводи касаційної скарги висновків судів та обставин справи не спростовують.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 січня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий М. І. Смокович
Судді В. М. Бевзенко
Н. А. Данилевич