Справа № 420/7338/19
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7338/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: Шлапак Т.В. (представник за довіреністю)

Царелунга С.С. (представник за довіреністю)

відповідач: Медведєв О.В. (керівник)

Лисевич С.В. (представник за угодою)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 2; ) до товариства з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» (65104, Одеська обл., місто Одеса, вул. Ільфа і Петрова, будинок 20; ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зобов`язання зупинити роботи (виробництво), -

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 лютого 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Держпраці в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «РІКОМ», в якому позивач просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до товариства з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» (65104, Одеська обл., місто Одеса, вул. Ільфа і Петрова, будинок 20; ) шляхом зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» повністю зупинити виробництво з виготовлення і впровадження низьковольтних комплектних пристроїв ліфтів; робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 м під час виконання робіт з технічного обслуговування, монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (ліфти пасажирські, вантажні, лікарняні, на об`єктах замовника) у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю людей.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до наказу Головного управління Держпраці в Одеській області № 1711 від 31.10.2019 р. у період з 31.10.2019р. по 06.11.2019р. проведено планову перевірку ТОВ «РІКОМ» з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, під час проведення якої виявлено всього 20 порушень нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, з яких 3 створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме порушення законодавства, викладені у п.п. 1, 2, 12 розділу V Акту перевірки №15/14.1/06-1257 від 06.11.2019р. З урахуванням зазначеного, позивач наполягав на необхідності застосування до ТОВ «РІКОМ» відповідних заходів реагування, у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю людей.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 22.01.2020р. (вх. № 2950/20), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що зафіксовані в акті перевірки порушення, на думку позивача, не є порушеннями з боку ТОВ «РІКОМ». По-перше, виробництво низьковольтних комплектних пристроїв керування ліфтами не є будівництвом або реконструкцією виробничих об`єктів, впровадженням нових технологій, виготовленням засобів виробництва чи засобів колективного та індивідуального захисту, в зв`язку з чим відсутні підстави для виготовлення проектної документації, а також технологічної, конструкторської чи технічної документації, яка підлягає державній експертизі у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 431 від 23.06.1994р. ТОВ «РІКОМ» займається виробництвом низьковольтних комплектних пристроїв, а не їх впровадженням. По-друге, низьковольтні комплектні пристрої керування ліфтами, які виробляє ТОВ «РІКОМ», не підпадають під визначення «нові ліфти» та не входить до переліку компонентів безпеки для ліфтів, зазначених у додатку 3 до Технічного регламенту ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 438 від 21.06.2017р. На думку відповідача, зазначений Технічний регламент не поширюється на виробництво ТОВ «РІКОМ». Крім того, позивач вважає, що Правила побудови і безпечної експлуатації ліфтів, затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 190 від 01.09.2008р., поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності, які здійснюють виготовлення, монтаж, експлуатацію, ремонт, реконструкцію та модернізацію ліфтів, підйомників та їх складових частин. Так п. 7.1.1 зазначених Правил встановлено певні вимоги до виготовлення і постановлення на виробництво ліфтів або їх складових, а також умови праці та організації робочих місць при виготовленні ліфтів, а не вимоги щодо кінцевої продукції виробництва, що свідчить про безпідставність висновків позивача про порушення відповідачем вказаної норми.

Ухвалою від 10.12.2019р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 09.01.2020 р. о 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 09.01.2020 р., яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи до 28.01.2020р.

Ухвалою суду від 28.01.2020р., яку занесено до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні до 03.02.2020р.

Ухвалою суду від 03.02.2020р., яку занесено до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні до 06.02.2020р.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Держпраці в Одеській області відповідно до наказу № 1711 від 31.10.2019 р. у період з 31.10.2019р. по 06.11.2019р. проведено планову перевірку ТОВ «РІКОМ» за адресою: 65104, Одеська обл., місто Одеса, вул. Ільфа і Петрова, будинок 20, з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами позапланової перевірки складено акт №15/14.1/06-1257 від 06.11.2019р., в якому зафіксовано 20 порушень нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, з яких 3 створюють загрозу життю та здоров`ю людей (а.с. 23-29), а саме:

1) п. 1 акту перевірки, ст. ст. 13, 21 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 р. № 2694-XII (далі Закон № 2694-XII) не надано висновки експертизи проектної та іншої документації на виготовлення і впровадження низьковольтних комплексних пристроїв керування ліфтами (РС5901, В320-071М, А16-143, Г500-05Є), відповідно до вимог п. 2.2 «Методики проведення державної експертизи (перевірки) проектної документації на будівництво (реконструкцію, технічне переоснащення) виробничих об`єктів і виготовлення засобів виробництва на відповідність їх нормативним актам про охорону праці» НПАОП 0.00-7.03-94;

2) п. 2 акту перевірки, ст. ст. 13, 21 Закону № 2694-XII не надано підтвердження відповідності низьковольтних комплектних пристроїв керування ліфтами (РС5901, В320-071М, А16-143, Г500-05Є), вимогам діючих нормативних документів (Технічному регламенту ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 438 від 21.06.2017р.), згідно з вимогам п. 7.1.1 «Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів» НПАОП 0.00-1.02-08.

3) п. 12 акту перевірки, ст. 21 Закону № 2694-XII не подано декларацію при проведенні робіт на висоті понад 1,3 м (п. 21 ПКМУ № 1107 від 26.10.2011р., із змінами, внесеними згідно з постановою КМ № 48 від 07.02.2018).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 р., Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших.

Пунктом 7 зазначеного Положення визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

За змістом ч.ч. 1, 3 п. 1 Положення про Головне управління Держпраці в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці № 8 від 04.02.2016 р. (далі Положення № 8), Головне управління Держпраці в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. Повноваження Управління Держпраці поширюються на територію Одеської області.

Підпунктом 15 п. 4 Положення № 8 передбачено, що Головне управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України № 877-V від 05.04.2007 р. "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі -Закон № 877-V),

Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

В силу ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з ст.4 Закону № 2694-XII державна політика у галузі охорони праці базується, у тому числі, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно ч.7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається наступна процедура реалізації контролюючим органом своїх повноважень: у випадку наявності підстав для застосування одного з таких заходів як: 1) повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), 2) реалізації продукції, 3) виконання робіт, 4) надання послуг, будь-який орган контролю без попереднього прийняття розпорядчого документа безпосередньо звертається до суду із адміністративним позовом, предметом якого є застосування одного з вищенаведених заходів.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ «РІКОМ» є :Код КВЕД 28.22 Виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устатковання; Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи (основний); Код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Як встановлено позивачем під час проведення перевірки та визнається відповідачем, відповідачем здійснюється такий вид діяльності як виробництво низьковольтних комплектних пристроїв керування ліфтами.

Відповідно до ст. 13 Закону № 2694-XII, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно ст. 21 Закону № 2694-XII, виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Проектування виробничих об`єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Експертиза проектів будівництва на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до вимог п. 2.2 Методики проведення державної експертизи (перевірки) проектної документації на будівництво (реконструкцію, технічне переоснащення) виробничих об`єктів і виготовлення засобів виробництва на відповідність їх нормативним актам про охорону праці, затвердженої наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №95 від 30.09.1994 р., проектна документація на виробничі об`єкти, будівництво або реконструкція яких починається після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 23.06.94 N 431, а також на впровадження нових технологій, виготовлення засобів виробництва, колективного та індивідуального захисту працюючих з вказаного терміну повинна обов`язково пройти експертизу на їх відповідність нормативним актам про охорону праці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 438 від 21.06.2017 р. затверджено Технічний регламент ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів, який визначає вимоги до ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів та розроблений на основі Директиви 2014/33/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 26 лютого 2014 р. про гармонізацію законодавства держав-членів стосовно ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів.

Згідно п. 7.1.1 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 190 01.09.2008р., виготовлення і поставлення на виробництво ліфтів або їх складових частин здійснюється відповідно до вимог чинних нормативних документів. Умови праці та організація робочих місць при виготовленні ліфтів повинні відповідати ГОСТ 12.1.005:88 та ДСН 3.3.6.037-99, ДСН 3.3.6.039-99, ДСН 3.3.6.096-2002.

Учасниками справи визнається, що порушення, зазначені у п.п. 1, 2, 12 розділу V Акту перевірки №15/14.1/06-1257 від 06.11.2019р., ТОВ «РІКОМ» на теперішній час не усунуто. Наданими відповідачем доказами факт усунення виявлених під час перевірки порушень не спростовано.

Разом з тим, позивач акцентував увагу щодо неусунення ТОВ «РІКОМ» на теперішній час зазначених п.п. 1, 2, 12 розділу V Акту перевірки №15/14.1/06-1257 від 06.11.2019р. порушень, які загрожують життю та здоров`ю людей.

Вирішуючи спір, суд враховує, що неусунуті порушення є такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а відповідачем їх наявність не спростована, не надано доказів усунення виявлених порушень. При цьому метою адміністративного позову є превентивна міра, усунення умов, які несуть ризик спричинення шкоди людям.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства відповідно до ст. 6 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Відповідно до ст. 3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (ст. 43 Конституції України).

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, зокрема визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці.

Недотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей, зокрема тих, які працюють у ТОВ «РІКОМ».

Крім того, дії відповідача щодо усунення порушень, зазначених в акті №15/14.1/06-1257 від 06.11.2019р. з урахуванням положень ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що право кожного на життя охороняється законом та обов`язок захищати право на життя за ст. 2 цієї Конвенції визначається у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, яка визначає гарантування кожному, хто перебуває під юрисдикцією, права і свободи, визначені в Конвенції, суд вважає, що дії відповідача не є пропорційними відносно шкоди, яка може настати в майбутньому для осіб, які працюють, навчаються, та відносно мети з охорони здоров`я та життя громадян.

Таким чином, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що недотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки й високий ступінь небезпечності, зазначених в акті перевірки порушень, свідчать, що наявність зазначених порушень є реальним ризиком виникнення надзвичайних ситуацій та створює загрозу життю та здоров`ю людей.

При цьому, суд наголошує, що наведені обставини не спростовано відповідачем, доказів усунення вказаних порушень відповідачем до суду не надано.

Під час офіційного з`ясування обставин по справі судом встановлено, що припис Головного управлінням Держпраці в Одеській області №15/14.1/06-1257-1985 від 06.11.2019 р., яким встановлені порушення ТОВ «РІКОМ», не оскаржено. Останній на час прийняття рішення є чинним.

Тому, оскільки виявлені під час проведення перевірки порушення законодавства у сфері забезпечення охорони праці та промислової безпеки не усунуті відповідачем, суд дійшов висновку, що існують всі підстави для задоволення адміністративного позову.

Крім того, суд акцентує увагу, що з урахуванням положень ч.5 ст.4 Закону № 877-V відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Враховуючи наведене, беручи до уваги встановлені судом обставини, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, враховуючи часткове усунення ТОВ «РІКОМ» виявлених за результатами перевірки порушень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Держпраці в Одеській області, зазначені в уточненому позові, є обґрунтованими, доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

З урахування наведеного, беручи до уваги наявність загрози життю та/або здоров`ю людей, а також з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, суд вважає за необхідне застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача шляхом зобов`язання ТОВ «РІКОМ» зупинити виробництво з виготовлення і впровадження низьковольтних комплектних пристроїв ліфтів; робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 м під час виконання робіт з технічного обслуговування, монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (ліфти пасажирські, вантажні, лікарняні, на об`єктах замовника) у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю людей.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що визначені у ч. 2 ст. 139 КАС України витрати не понесені, підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпраці в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 2; ) до товариства з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» (65104, Одеська обл., місто Одеса, вул. Ільфа і Петрова, будинок 20; ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зобов`язання зупинити роботи (виробництво), задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача шляхом зобов`язання ТОВ «РІКОМ» зупинити виробництво з виготовлення і впровадження низьковольтних комплектних пристроїв ліфтів; робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 м під час виконання робіт з технічного обслуговування, монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (ліфти пасажирські, вантажні, лікарняні, на об`єктах замовника) у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю людей.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.02.2020р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.