Справа № 536/1276/19
Суддя: Івахненко О. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1276/19
Номер провадження № 2-а/708/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року

Чигиринський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі - Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 посилаючись на те, що 21 серпня 2019 року відповідачем було винесено постанову серії ДП18 № 496348 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В обгрунтування позову вказує, що 21 серпня 2019 року о 02 год. 59 хв. в м. Кременчуці по вул. Небесної сотні, 2, Полтавської області, керуючи автомобілем "Форд-транзит", д/н НОМЕР_1 , він був зупинений працівником поліції, який повідомив, що на вітровому склі автомобіля наявна тріщина довжиною 167,00 мм в зоні дії роботи склоочисників, чим порушено вимоги ДСТУ та п. 31.1 Правил дорожнього руху України.

Він пояснював, що пошкодив скло безпосередньо перед зупинкою його інспектором від удару каменем, що вилетів з-під коліс зустрічного автомобіля, і не мав технічної можливості усунути дану несправність на місці її появи в нічний час доби без допомоги СТО.

Однак працівник поліції на дані його пояснення не зреагував належним чином та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

Тому, вважаючи дану постанову незаконною, просить суд її скасувати, а провадження у справі закрити.

У судове засідання учасники судового процесу не з"явились.

Представник відповідача надав відзив на позов, зазначивши, що позов вони не визнають, вважаючи дії інспектора патрульної служби правомірними, оскільки стягнення накладено на позивача за порушення п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п. 31.1 ПДР України, так як останній керував автомобілем "FORD TRANSIT", д/н НОМЕР_1 , з тріщиною на вітровому склі автомобіля довжиною 167,00 мм в зоні дії роботи склоочисників.

Позивачу під час зупинки було повідомлено причину зупинки, спеціальне звання поліційського та роз'яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови.

Позивач реалізував своє право на захист інтересів, оскільки надав письмові пояснення, які було приєднано до справи. В процесі оформлення адміністративного матеріалу позивач не заперечував факту скоєння правопорушення та не зазначав, що тріщина на вітровому склі виникла безпосередньо перед зупинкою поліцейським транспортного засобу, яким він керував, що відображено і в його письмомову поясненні, яке було прийнято до уваги.

Крім того, копію постанови йому було оголошено негайно та вручено на місці оформлення матеріалів, тобто, процедура працівником поліції не була порушена і останній діяв в межах своїх повноважень.

Позивач в поданому позові не заперечує факту керування транспортним засобом з технічними несправностями, при цьому доказів на підтвердження факту їх усунення останнім суду не надано.

Тому вони вважають, що позов подано з метою уникнення відповідальності за скоєне, однак незгода водія з притягненням його до адміністративної відповідальності не може слугувати підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим в задоволенні позову просять відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 496348 від 21.08.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 21.08.2019 року о 02 год. 21 хв. в м. Кременчуці по вул. Небесної сотні, 2, Полтавської області, керував автомобілем "FORD TRANSIT", д/н НОМЕР_1 , з тріщиною на вітровому склі автомобіля довжиною 167,00 мм в зоні дії роботи склоочисників, чим порушив вимоги ДСТУ 3649:2010, п. 6.8.5 та п. 31.1 Правил дорожнього руху України.

З оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ознайомився того ж дня, про що свідчить його особистий підпис в ній.

При цьому, п. 31.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Тобто, даним пунктом встановлено загальні вимоги щодо відповідності технічного стану транспортних засобів вимогам стандартів і нормативно-технічної документації.

Разом з тим, в п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, на який теж посилався відповідач в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зазначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників, що спростовує посилання позивача на те, що відповідальність за дану технічну несправність не передбачена Правилами дорожнього руху України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

А згідно до ч. 2 ст. 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Так, відповідачем надано письмові докази та диск з відеозаписом з місця скоєння правопорушення, які в своїй сукупності підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що полягало в керуванні транспортним засобом з тріщиною на вітровому склі автомобіля довжиною 167,00 мм в зоні дії роботи склоочисників. При цьому, тріщина на вітровому склі автомобіля позивача дійсно мала місце, що вбачається з вище вказаного диску з відеозаписом, дослідженого судом, на якому зафіксовано порушення водієм даних правил дорожнього руху.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень надано суду належні та допустимі докази в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Крім того письмові пояснення щодо обставин події, надані позивачем, були приєднані до матеріалів справи, де жодних згадок про пошкодження скла безпосередньо перед зупинкою його працівником поліції не має, що спростовує твердження останнього про відмову інспектора поліції врахувати даний факт під час винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У відповідності до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній позивачем постанові, то за таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, на думку суду, є доведеним.

Доводи позивача в частині того, що інспектором патрульної поліції на його вимогу не враховано факту пошкодження скла безпосередньо перед зупинкою його транспортного засобу та його незгоду з вчиненим правопорушенням, спростовуються даними відеозапису, наданим відповідачем та переглянутим в судовому засіданні, судячи з якого таких пояснень позивач не надавав, а навпаки, підтвердив, що він і їздив із даною тріщиною на склі, однак його по даному факту його раніше не зупиняли.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Беручи до уваги вище зазначені обставини та надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що факт порушення позивачем вимог ч.1 ст.121 КУпАП знайшов своє підтвердження, а його незгоду з притягненням до адміністративної відповідальності суд розцінює як спосіб уникнення адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим в задоволенні даного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5,8,14,22,72-79,211,220,241-246,250,271, 286 КАС України,суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко