Справа № 520/13866/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 лютого 2020 р. № 520/13866/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місце знаходження: 61022, Харківська обл., м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) у призначенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) пенсії за віком, що обґрунтована незарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.05.1991 р. по 25.08.1995 р. в організації «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл».

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області (, місце знаходження: 61022, Харківська обл., м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) період роботи в організації «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл» з 01.05.1991 р. по 25.08.1995 р. та здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком з 08.10.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно було відмовлено в призначені пенсії за віком за відсутності необхідного стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто 26 років, та не враховано до стажу період роботи по трудовій книжці 01.05.1991 р. по 25.08.1995 р. з тих підстав, що запис в трудовій книжці не відповідає вимогам п.п. 2.10 п. Інструкції про порядок переведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року та п. 2 порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що спірні перводи трудового стажу позивача не враховано правомірно, оскільки записи в трудовій книжці позивача містять виправлення та не відповідають нормам чинного законодавства, що встановлюють вимоги для оформлення трудових книжок.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Станом на дату подання заяви вік позивача становить 60 років, отже позивач досяг пенсійного віку.

02.11.2019 року позивачем було отримано Рішення № 43 від 08.10.2019 року, прийняте Начальником відділу з питань призначень та перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства ГУ Пенсійного Фонду України в Харківській області (далі - Рішення № 43). Позивачу було відмовлено в призначені пенсії за віком за відсутності необхідного стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто 26 років

Зі змісту Рішення № 43 вбачається, що згідно документів електронної пенсійної ставки та довідки відділу забезпечення наповнення бюджету № 2 фінансово- економічного управління № 4027/05,6-20 в 02.10.2019 року про здійснення господарської діяльності та сплату внесків ФОП ОСОБА_1 загальний робочий стаж склав 22 роки 01 місяць 08 днів.

Зарахувати до робочого стажу ОСОБА_1 період роботи по трудовій книжці 01.05.1991 р. по 25.08.1995 р. немає підстав, оскільки запис в трудовій книжці не відповідає вимогам п.п. 2.10 п. Інструкції про порядок переведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року та п. 2 порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846 а саме в запису № 18 має місце виправлення в даті наказу на звільнення (відповідний запис про виправлення відсутній).

На звернення позивача щодо можливих шляхів усунення наведених неточностей та призначення пенсії за віком, співробітники пенсійного фонду порекомендували надати будь-які документи, що підтверджували б стаж роботи у організації «Предприятие- фирма «Селена Мюзик Интернэшнл».

Позивачем було подано заяву до Комунального підприємства «Міський архів», та до Виробничого кооперативу з упорядкування документів установ, організацій та підприємств «Архівіст», ТзОВ «Науковий-виробничий сервісний центр «Харківській народний архів», на що позивачем було отримано відповіді (№ Ч-53 від 19.11.2019 р., № Ч-15-від 19.11.2019 р., № б/н від 19.11.2019 р.), що документи організації «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл» на зберігання не надходили, місцезнаходження документів підприємства невідоме.

Позивач вважає, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області щодо неврахування до страхового стажу періоду роботи в організації «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл» з 01.05.1991 р. по 25.08.1995 р. є протиправною та такою, що порушує його право на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Відтак, спірним періодом, наявність підстав щодо зарахування якого є предметом доказування у вказаній справі є період роботи в організації «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл» з 01.05.1991 р. по 25.08.1995 р.

Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідач у відповіді позивачу зазначив, що згідно документів електронної пенсійної ставки та довідки відділу забезпечення наповнення бюджету № 2 фінансово- економічного управління № 4027/05,6-20 в 02.10.2019 року про здійснення господарської діяльності та сплату внесків ФОП ОСОБА_1 загальний робочий стаж склав 22 роки 01 місяць 08 днів.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення повинні бути виконані чітко, акуратно, відповідними чорнилами. Запис у трудовій книжці про звільнення завіряється печаткою і підписом. Записи повинні відповідати оригіналам наказів або розпоряджень та мати чітке формулювання чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт Кодексу законів про працю.

Як вбачається з матеріалів справи, в трудовій книжці позивача під номером 17 міститься запис про прийняття на роботу позивача з 01.05.1991 р. до «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл». Вказаний запис не містить будь-яких виправлень чи неточностей.

При прийнятті документів для призначення пенсії органом Пенсійного фонду звертається особлива увага як на записи періодів роботи, так і на підстави їх проведення, тобто наявність номерів наказів, дат їх видачі. Крім цього, до уваги береться правильність записів прізвища, ім`я та по батькові й їхня подальша зміна. Якщо в трудовій книжці є виправлення, то вони мають бути завіреними в установленому порядку. Відсутність номера та дати видачі наказу про прийняття (звільнення) з роботи, переведення на іншу роботу (особливо це стосується посад, які дають право на пільгову пенсію) або ж виправлення в цих записах, проведених в невстановленому порядку, є підставою для відмови в зарахуванні відповідних періодів до стажу.

Відтак, як вбачається з трудової книжки позивача запис № 17 про прийняття на роботу позивача з 01.05.1991 р. до «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл» не містить будь-яких виправлень чи неточностей, в даному записі зазначено номер та дату наказу про призначення на посаду.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відтак, факт роботи позивача на підприємстві «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл» підтверджується записом в трудовій книжці в повному обсязі.

В трудовій книжці також міститься запис № 18 про звільнення позивача з підприємства «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл» датована 25.08.1995 року.

В даному записі значаться відомості " Звільнений за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України".

Відповідно до п.2.26 положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Мінсоцполітики N 58 від 29.07.93 р., в редакції чинній на час внесення запису, запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться

порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Відтак, в трудовій книжці працівника під номером 18 значиться запис:

Графа 1 - порядковий номер - "18".

Графа 2 - дата звільнення - "25.08.1995"

Графа 3 - причина звільнення "Звільнений за власним бажанням за статтею 38 КЗпП Україи"

Графа 4 - дані про підстави звільнення, наказ - "Наказ № 31 від 25.08.1995" - число 25 має виправлення (первинний запис виправлено на 25 шляхом наведення).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення » № 1788-XII від 05.11.1991 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відтак чинне законодавство передбачає необхідність підтвердження стажу інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виключно у разу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

В даному випадку відомості про прийняття на роботу позивача наявні в трудовій книжці, не мають будь-яких недоліків, з огляду на що повноцінно підтверджують факт роботи позивача на зазначеній посаді в підприємстві «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл».

Відтак, факт наявності стажу роботи на вказаному підприємстві підтверджується трудовою книжкою на підставі закону, оскільки факт прийняття на роботу та роботи можливо достовірно встановити з даних трудової книжки.

У зв`язку з наявністю виправлень у даті наказу спірним залишається питання про день завершення періоду роботи за вказаною посадою на вказаному підприємстві.

В даному випадку, з огляду на вимоги п.2.26 положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, в редакції, що діяла на час внесення запису, в графі 2 зазначено не дату внесення запису, а дату звільнення.

В графі 2, в якій в трудовій книжці позивача значиться запис дати звільнення 25.08.1995 року не міститься будь-яких виправлень, з огляду на що, суд вважає за можливе,з уразуванням пілтвердженості факту роботи на вказаній посаді на підставі запису № 17, вважати відповідно до даних трудової книжки датою звільнення, дату зазначену в трудовій книжці.

В даному випадку, суд зазначає, що факт перебування в трудових відносинах підтверджується саме записом про прийняття на роботу (або записом про переведення). Записом про звільнення з роботи для встановлення тривалості стажу, що враховується для обрахунку пенсії встановлюється день завершення таких відносин, який зазначається в графі 2.

Відтак, з даних трудової книжки позивача, які не містять виправлень та підчисток можливо достовірно встановити як факт роботи позивача на посаді музиканта (відповідно до запису № 17, так і дату завершення відповідних трудових відносин (графа 2 запису № 18) - 25.08.1995 року.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач підчас розгляду заяви про призначення пенсії позивачу допустився надмірного формалізму, та не зважаючи на підтвердження даними трудової книжки під № 17 факту перебування на посаді музиканта на підприємстві «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл» та можливості достовірно з даних трудової книжки встановити дату звільнення, не включив до трудового стажу позивача роботу на вказаному підприємстві.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005р. суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) ЄСПЛ, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу КЗПЛ сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" № 44277/98).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийнятті рішення.

У справі, що розглядається відповідач не довів правомірності вчинених дій та винесеного рішення. В той же час позивачем було надано достатньо обґрунтувань та доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивач у позові.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу - з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Суд зазначає, що спірний період, який не включено до страхового стажу складає 4 роки 3 місяці 25 днів. Отже з урахуванням спірного періоду загальний стаж позивача перевищує 26 років, а відтак, з урахуванням досягнення позивачем пенсійного віку наявні підстави для призначення позивачу пенсії за віком.

Таким чином суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Харківській області діяло необґрунтовано, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивачем не заявлено вимог про призначення пенсії, проте заявлено вимоги про її нарахування.

Проте, події нарахування пенсії має передувати подія призначення пенсії, якає підставою для нарахування, яке в свою чергу є безумовною підставою для виплати.

Таким чином, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача, та прийняти рішення, яким окрім іншого зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу.

Розподіл судових витрат належить провести відповідно до вимог ст.139.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 255, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місце знаходження: 61022, Харківська обл., м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) у призначенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) пенсії за віком, що обґрунтована незарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.05.1991 р. по 25.08.1995 р. в організації «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області (, місце знаходження: 61022, Харківська обл., м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) період роботи в організації «Предприятие-фирма «Селена Мюзик Интернэшнл» з 01.05.1991 р. по 25.08.1995 р., призначити пенсію за віком та здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком з 08.10.2019 року.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору при поданні позову в загальному розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.