Справа № 200/6804/19-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року справа №200/6804/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Арабей Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року в справі № 200/6804/19-а (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В., повний текст судового рішення складено та підписано 31 жовтня 2019 року в м. Слов`янськ) за позовом Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая» (далі позивач, підприємство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач, ГУ ДПС, податковий орган), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 12 грудня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ та нарахування штрафних санкцій на суму 10479972,50 грн у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками ТОВ «Техенергомаш-РВ» () за червень-серпень 2018 року на суму ПДВ 7243090,24 грн; ТОВ «Компанія Термохім» () за липень 2018 року на суму ПДВ 629797,30 грн; ТОВ «Доненергоекспорт» () за серпень 2018 року на суму ПДВ 511090,67 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт, в якому зазначено про відсутність справжнього джерела первинного походження ТМЦ (товарно-матеріальних цінностей), надання послуг (виконання робіт), що у свою чергу свідчить про відсутність дійсної можливості набуття їх у власність, а тому відсутній факт володіння відповідним активом та розпорядження ним у відповідного суб`єкта господарювання.

Підприємство наголошує, що такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому прийняте на підставі акту перевірки податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого скасовано спірне рішення податкового органу.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час перевірки встановлено порушення вимог пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 та абзаців першого і другого п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено ПДВ на 8383978,00 грн, у тому числі: - червень 2018 року в сумі 2927261,00 грн, липень 2018 року в сумі 2695106,00 грн, серпень 2018 року в сумі 2761611,00 грн.

Враховуючи обставини, викладені в акті перевірки від 23 листопада 2018, документи надані до перевірки (визначені п. 2.6. акту перевірки № 1345/05-99-14-18/40695853 від 23.11.2018) по взаємовідносинам із контрагентами-постачальниками: ТОВ «Техенергомаш-РВ» () за червень-серпень 2018 року; ТОВ «Компанія Термохім» () за липень 2018 року; ТОВ «Доненергоекспорт» () за серпень 2018 року не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження відомостей податкового обліку і звітності ДП «Шахта ім. М.С.Сургая». З огляду, на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин, платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в межах податкових правовідносин, оскільки в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит, в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, ГУ ДПС наголошує на правомірності свої дій та відсутності підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року №

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Згідно з матеріалами справи ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» зареєстровано 28.07.2016 № 0000365 Виконавчим комітетом Вугледарської міської ради, податковий номер платника податків - 40695853, місцезнаходження платника податків: 85670 Донецька обл. м. Вугледар. Взято на облік в контролюючих органах 27.06.2016 за № 39, станом на 06.11.2018 перебуває на обліку Мар`їнської ОДПI ГУ ДФС (Вугледарське відділення), є платником податку на додану вартість з 10.08.2016, свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ № 200281720; індивідуальний податковий номер 53.

Відповідачем проведено перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Техенергомаш-РВ» () за червень-серпень 2018 року; ТОВ «Компанія Термохім» () за липень 2018 року; ТОВ «Доненергоекспорт» () за серпень 2018 року.

За наслідками перевірки складено акт перевірки від 23 листопада 2018 року № 1345/05-99-14-18/40695853, у висновках якого зазначено, що встановлені порушення ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 та абзаців першого і другого п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 5 розділу ІІІ, п.п. 1 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 лютого 2017 року № 276 та від 23 березня 2018 року № 381), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289, внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності, а саме: у червні 2018 року по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «Техенергомаш-РВ» за червень-серпень 2018 року на суму ПДВ 7243090,24 грн; ТОВ «Компанія Термохім» за липень 2018 року на суму ПДВ 629797,30 грн; ТОВ «Доненергоекспорт» за серпень 2018 року на суму ПДВ 511090,67 грн (т.1 а.с. 15).

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року № про збільшення (нарахування) грошового зобов`язання з ПДВ на суму 8383978,00 грн та нарахування штрафних санкцій у сумі 209994,50 грн (загальна сума ППР 10479972,50 грн.) (т. 1 а.с. 69).

Не погодившись із таким ППР позивач звернувся до ДФС України зі скаргою від 26 грудня 2018 року № 1402 про його скасування (т. 1 а.с. 10).

За результатами поданої скарги ДФС України прийнято рішення від 04 березня 2019 року № 1029/6/99-33-11-04-0125, яким спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу підприємства без задоволення (т. 1 а.с. 12).

Вважаючи, що ГУ ДПС прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення всупереч нормам чинного законодавства, ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» звернулось до суду за захистом свого порушеного права.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем та ТОВ «Компанія Термохім» укладено договори, а саме:

- договір 09 липня 2018року № 25 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави».

Предметом договору є поставка позивачу (Покупцю) товару за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору ( т. 1 а.с 89);

- договір від 09 липня 2018року№ 26 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 19510000-4 «Гумові вироби».

Предмет договору поставка позивачу товару за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 19510000-4 «Гумові вироби», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору (т. 1 а.с. 89).

На підтвердження виконання умов договорів позивачем до матеріалів справи надано наступні документи.

Специфікації від 09.07.2018 без номеру на суму 1554949,13 грн та 3730913,19 грн (т. 1 а.с. 88, 91).

Видаткові накладні: від 09.07.2018 № 209 на суму 115318,20 грн, № 213 на суму 194385,00 грн, № 215 на суму 184007,20 грн, № 214 на суму 184719,00 грн, № 208 на суму 195354,00 грн, № 212 на суму 197260,00 грн, від 10.07.2018 № 217 на суму 157320,00 грн, № 218 на суму 181695,87 грн, № 220 на суму 191917,35 грн, № 227 на суму 197070,07 грн, № 221 на суму 212843,56 грн, № 226 на суму 193063,10 грн, № 232 на суму 183427,00 грн, № 225 на суму 218562,00 грн, № 223 на суму 189496,00 грн, № 222 на суму 219708,43 грн, № 224 на суму 176385,94 грн, № 219 на суму 189304,28 грн, № 231 на суму 183427,00 грн, № 228 на суму 183427,00 грн, № 229 на суму 220112,40 грн, № 230 на суму 216443,86 грн, від 23.07.2018 № 234 на суму 199994,07 грн, № 233 на суму 185111,57 грн, № 235 на суму 164155,97 грн (т. 1 а.с. 208, 216, 218, 220, 222, 224, 226, 227, 229, 231, 232, 234, 235, 237, 238, 240, 241, 243, 235, 245, 247, 248).

Оборотно-сальдова відомість з 01.07.2018 по 31.07.2018 (т. 1 а.с. 214).

Товарно-транспортні накладні № Р234 від 23.07.2018, № Р217 від 10.07.2018, № Р209 від 09.07.2018, № Р217 від 09.07.2018 (т.3 а.с. 105, 128, 112).

Податкові накладні від 10.07.2018 № 1, від 09.07.2018 № 17, від 10.07.2018 № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 10, № 8, № 12, № 14, № 16, від 23.07.2018 № 24, 25 (т.1 а.с. 215, 217, 219, 221, 223, 225, 228, 230, 233, 236, 242, 244, 246).

Сертифікат відповідності на продукцію «рукава високого тиску» термін дії з 22.05.2017 до 21.05. 2019, сертифікат якості від 05.06.2018 № 05/06/18 (т .3 а.с. 101, 102).

Картки складського обліку, приходні ордери.

В акті перевірки зазначено що було досліджено платіжні доручення: від 20.07.2018 № 861 на суму 115318,20 грн, № 864 на суму 339015,87 грн, № 862 на суму 775187,99 грн, № 863 на суму 955725,20 грн, від 17.07.2018 № 784 на суму 2000000,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що видаткові накладні складені з порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-ХІV(далі Закон № 996-ХІV) та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704 (далі Положення № 88), а саме в первинних документах не вказано місце складання.

Під час перевірки не надано на вимогу посадових осіб контролюючого органу відповідні документи на товар, а саме: відсутні паспорт або сертифікати якості, які б підтверджували якість придбаних товарно-матеріальних цінностей та які є невід`ємною частиною при здійснені постачання товару.

Відсутність перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху), відсутність даних, що підтверджували б придбання послуг з транспортування у інших суб`єктів господарювання. В товарно-транспортних документах не вказано номер посвідчення водія який здійснював перевезення вантажу, відсутні посади та ПІБ відповідальних осіб вантажоодержувача, не заповнено розділ «вантажно-розвантажувальні операції», відсутній підпис та ПІБ водія/експедитора який здав товарно-матеріальні цінності, тобто ідентифікувати особу, яка фактично мала здійснювати перевезення товару не надається можливим.

Під час проведення перевірки встановлено нереальність (відсутність фактичного здійснення) господарської операції з придбання товарно-матеріальних цінностей, що підтверджується:

- відсутністю справжнього джерела первинного походження цих товарно-матеріальних цінностей, відтак не існувало дійсної можливості набуття її у власність, а тому відсутній факт володіння відповідним активом та розпорядження ним у ТОВ «Компанія Термохім» (), яке не є виробником товарів, поставлених на адресу позивача. Відповідно до фінансової звітності за 2017 рік основні засоби відсутні, нарахування заробітної плати здійснювалось 1-й особі;

- встановлено відсутність відомостей щодо здійснення операції з придбання товару реалізованого на адресу ТОВ «Компанія Термохім», а в подальшому до позивача та вбачається повний наявний обрив ланцюга та введення в обіг продукції невідомого походження, що не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання;

- встановлено відсутність факту реального одержання ТОВ «Компанія Термохім» відповідної кількості ідентифікованого товару від інших суб`єктів господарювання у досліджуваному та попередніх звітних періодах, що засвідчує недійсність (неможливість) формування ним відповідного активу та доказує фіктивність введення в обіг ідентифікованого товару та нереальність здійснення ТОВ «Компанія Термохім» первинного постачання до позивача»

- відсутня інформація щодо зберігання або виробництва вищезазначених товарів, його фізичні і хімічні властивості, яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для такої операції, наприклад, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежені проміжки часу.

На підставі викладеного відповідачем в акті зроблено висновок, що господарська діяльність ТОВ «Компанія Термохім» спрямована лише на формування неправомірної вигоди третім особам.

Вищезазначені документи не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.

Судами першої та апеляційної інтсанції встановлено, що між позивачем (Покупець) та ТОВ «Доненергоекспорт» укладено наступні договори:

1. Договір від 19 червня 2018 року № 11 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 42419800-4 «Частини конвеєрів». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 42419800-4 «Частини конвеєрів», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар (т. 1 а.с. 92).

2. Договір від 23 червня 2018 року № 16 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 24951100-6 «Мастильні матеріали». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 24951100-6 «Мастильні матеріали», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар (т. 1 а.с. 95).

3. Договір 03 липня 2018 року № 22 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 44321000-6 «Кабелі». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44321000-6 «Кабелі», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар (т. 1 а.с. 99).

4. Договір від 02 серпня 2018 року № 30 Т про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 44110000-4 «Конструкційні матеріали». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44110000-4 «Конструкційні матеріали», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар (т. 1 а.с. 106).

5. Договір від 01 серпня 2018 року № 114/08. Предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44619200-4 «Кабельні барабани», у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав (т. 1 а.с. 109).

6. Договір від 02 серпня 2018 року № 117/08. Предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 43130000-3 «Бурове обладнання», у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав (т. 1 а.с. 117).

7. Договір від 03 серпня 2018 року № 119/08. Предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави» далі, у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав (т. 1 а.с. 120).

8. Договір від 14 серпня 2018 року № 127/08 Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 42141200-1 «Корпуси підшипників». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 42141200-1 «Корпуси підшипників», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

1.2. Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника (т. 1 а.с. 123).

9. Договір від 20 серпня 2018 року № 133/08. Предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 42122000-0 «Насоси» далі, у кількості та за ціною, погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав (т.1 а.с. 126).

10. Договір від 20 серпня 2018 року № 134/08. Предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 42122000-0 «Насоси» далі, у кількості та за ціною, погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав (т. 1 а.с. 129).

11. Договір від 31 серпня 2018 року № 141/08. Предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави» далі, у кількості та за ціною, погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав (т. 1 а.с. 132).

12. Договір від 31 серпня 2018 року № 142/08. Предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави» далі, у кількості та за ціною, погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав (т. 1 а.с. 135).

13. Договір від 02 серпня 2018 року № 116/08. Предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави» далі, у кількості та за ціною погодженими, обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав (т. 1 а.с. 113).

14. Договір від 16 липня 2018 року № 29 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 44163000-3 «Труби та арматура». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44163000-0 «Труби та арматура», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника (т. 1 а.с. 102).

На підтвердження виконання договорів позивачем надано:

Видаткові накладні № 556 від 22.08.2018, № 513 від 03.08.2018, № 564 від 03.08.2018, № 563 від 09.08.2018, № 548 від 17.08.2018, № 546 від 14.08.2018, № 536 від 09.08.2018, № 505 від 02.08.2018, № 581 від 23.08.2018, № 562 від 03.08.2018, № 502 від 01.08.2018, № 535 від 09.08.2018, № 512 від 03.08.2018, № 582 від 23.08.2018, № 523 від 03.08.2018, № 589 від 31.08.2018, № 590 від 31.08.2018, № 498 від 02.08.2018 (т. 2 а.с. 27, 29, 30, 32, 34, 36, 37, 40, 41, 43, 44, 46, 48, 50, 54, 56, 58).

Товарно-транспортні накладні № Р556 від 22.08.2018, № Р513 від 03.08.2018, № Р548 від 17.08.2018, № Р523 від 03.08.2018, № Р589 від 31.08.2018 (т. 2 а.с. 33, 38, 49, 51, 57).

Податкові накладні: від 01.08.2018 № 1, від 02.08.2018 № 6, від 02.08.2018 № 7, від 03.08.2018 №№ 8, 12, 14,15, 18, від 09.08.2018 №№ 26, 27, 28, від 14.08.2018 № 36, від 17.08.2018 № 40, від 22.08.2018 №7, від 23.08.2018 № 48-49, від 31.08.2018 № 70-71 (т. 2 а.с. 26, 28, 31, 39, 45, 47, 52, 55).

Оборотно-сальдові відомості з 01.08.2018 по 31.08.2018 (т. 2 а.с. 25).

Приходні ордери та картки складського обліки.

В акті перевірки зазначено що були надані та досліджені специфікації: б/н від 14.08.2018 до договору № 127/08 від 14.08.2018, б/н від 02.08.2018 до договору № 30Т від 02.08.2018, б/н від 19.06.2018 до договору № 11Т від 19.06.2018, б/н від 16.07.2018 до договору № 29Т від 16.07.2018, б/н від 23.06.2018 до договору № 16Т від 23.06.2018, б/н від 03.07.2018 до договору № 22Т від 03.07.2018, б/н від 20.08.2018 до договору № 133/08 від 20.08.2018, № 1 від 02.08.2018, № 2 від 31.08.2018, №3 від 10.09.2018 до договору № 116/08 від 02.08.2018, №1 від 01.08.2018 до договору № 114/08 від 01.08.2018, № 1 від 20.08.2018 до договору № 134/08 від 20.08.2018, № 1від 03.08. року до договору № 119/08 від 03.08.2018, № 1 від 31.08.2018 до договору № 141/08 від 31.08.2018, №1 від 31.08.2018 до договору № 142/08 від 31.08.2018, № 1 від 02.08.2018 до договору № 117/08 від 02.08.2018.

Платіжне доручення № 1169 від 22.08.2018; платіжне доручення № 1333 від 14.09.2018; платіжне доручення № 1330 від 14.09.2018; платіжне доручення № 1380 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1379 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1335 від 14.09.2018; платіжне доручення № 1381 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1382 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1383 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1385 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1387 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1388 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1400 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1406 від 18.09.2018; платіжне доручення № 1407 від 18.09.2018.

Рахунок на оплату № 610 від 09.08.2018; рахунок на оплату № 611 від 03.08.2018; рахунок на оплату № 542 від 02.08.2018; рахунок на оплату № 637 від 31.08.2018; рахунок на оплату № 636 від 31.08.2018; рахунок на оплату № 628 від 23.08.2018; рахунок на оплату № 627 від 23.08.2018; рахунок на оплату № 609 від 03.08.2018; рахунок на оплату № 604 від 22.08.2018; рахунок на оплату № 589 від 14.08.2018; рахунок на оплату № 592 від 17.08.2018; рахунок на оплату № 552 від 03.08.2018; рахунок на оплату № 545 від 03.08.2018; рахунок на оплату № 537 від 02.08.2018.

В акті перевірки відповідачем зазначено наступне.

В товарно-транспортних накладних відсутні посади та ПІБ відповідальних осіб, що унеможливлює ідентифікувати осіб, які фактично мали здійснювати операції з перевезення товару, також на заповнено інформацію про «вантажно-розвантажувальні операції», не вказано супровідні документи на вантаж адже транспортна документація відноситься до первинних документів, на основі яких ведеться бухгалтерський облік.

Видаткові накладні складені з порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, а саме в первинному документі не вказано місце складання.

Відсутнє справжнє джерело первинного походження цих товарно-матеріальних цінностей, відтак не існувало дійсної можливості набуття її у власність, а тому відсутній факт володіння відповідним активом та розпорядження ним у відповідного суб`єкта господарювання, ТОВ «Доненергоекспорт» не є виробником товарів, поставлених на адресу позивача. Відповідно до фінансової звітності нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) заробітної плати в 1 півріччі 2018 року здійснювалось 4-м особам.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна інформація щодо відкритого кримінального провадження слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035 від 04.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України. Під час здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження встановлено організоване злочинне угрупування, члени якого причетні до впровадження протиправних фінансових механізмів, спрямованих на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку, зменшення податкового навантаження на вітчизняні суб`єкти господарської діяльності (далі - СГД) та розкрадання державних/бюджетних коштів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2018 накладено арешт на майно контрагента ТОВ «Доненергоекспорт», ТОВ «Техенергомаш-РВ». Крім того, встановлено, що у документах бухгалтерського та податкового обліку службовими особами ТОВ «Техенергомаш-РВ» відображено здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Коллет» (), ТОВ «Інтел Трейдіт» (), ТОВ «Євро-Програмування» (), ТОВ «Київ-Житлобуд» (), ТОВ «Авто-Трейд ЮА» (), які мають ознаки фіктивності. Під час здійснення перевірки було встановлено, що ТОВ «Техенергомаш-РВ» мав взаємовідносини з контрагентами-постачальниками, які мають ознаки фіктивності, одним з яких є ТОВ «Коллет» (, яке не є виробником товарів/робіт/послуг, поставлених на адресу ТОВ «Техенергомаш-РВ», які в подальшому було реалізовано позивачу.

Позивачем до перевірки не надано документів, які підтверджують якість придбаного товару, що поставляється Постачальником, яка повинна відповідати вимогам, узгодженим Сторонами на момент постачання «Товару» та підтверджується: сертифікатом якості, реєстраційним посвідченням та/або іншим документом, яке підтверджує якість «Товару», а також стандартам, підтвердженим в Україні.

Фактично ТОВ «Доненергоекспорт» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з позивачем - постачання (продажу) і складено первинні документи всупереч норм законодавства відповідного активу як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем та ТОВ «Техенергомаш-РВ» укладено наступні договори.

1. Договір від 18.06.2018 № 8Т «Про надання послуг» код ДК 021:2015 (CPV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» № закупівлі: UA 2018-04-16-001814-а (т. 1 а.с. 77).

Відповідно до умов договору позивач (далі «Замовник») та ТОВ «Техенергомаш РВ» (далі «Виконавець») уклали договір за результатами проведення тендерних торгів на закупівлю послуг за кодом ДК 021:2015 (CPV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування». Предметом договору визначено, що Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки з надання послуг за кодом ДК 021:2015 (CPV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» щодо виконання ремонту наступного обладнання:

- капітальний ремонт стійки 3КД90.12.01.000.З 700 шт.(згідно з технічним завданням),

- капітальний ремонт гідродомкрату пересування 3 КД90Т.03.000П (діам.125мм, крок - 630 мм) - 10 шт. (згідно з технічним завданням),

за кодом та назвою програмною класифікації видатків та кредитування державного бюджету 1101590 «Здійснення заходів із забезпечення вітчизняного виробництва вугільної продукції та подальшого реформування державного сектору вугільної промисловості», кодом економічної класифікації видатків бюджету/код класифікації кредитування бюджету 3210 а Замовник прийняти і оплатити надані Послуги.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 26.06.2018 до договору № 8Т від 18.06.2018 внесено зміни до п.п. 1.1. п.1 «Предмет договору» та зазначений пункт викладено в наступній редакції: «Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки з надання послуг за кодом ДК 021:2015 (CPV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» щодо виконання ремонту наступного обладнання: - капітальний ремонт стійки 3КД90.12.01.000.З 700 шт.( згідно технічного завдання) - капітальний ремонт гідродомкрату пересування 3 КД90Т.03.000П (діам.125мм., крок -630 мм) - 10 шт. (згідно з технічним завданням), а Замовник прийняти і оплатити надані Послуги.»

2. Договір 18 червня 2018 року № 9 Т Про закупівлю товарів «Гірниче обладнання». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар «Гірниче обладнання», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар (т. 1 а.с. 80).

3. Договір від 02 липня 2018 року № 21 Т Про надання послуг «Послуги з ремонту і технічного обслуговування». Позивач (далі «Замовник») з однієї сторони та Товариство з Обмеженою відповідальністю «Техенергомаш - РВ» уклали цей договір, за результатами проведення тендерних торгів на закупівлю послуг за кодом ДК 021:2015 (СРV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» про наступне. Предмет договору: Замовник доручає, в Виконавець приймає на себе обов`язки з наданням послуг за кодом ДК 021:2015 (СРV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» щодо виконання капітального ремонту очисного комбайну 2 ГШ68Б.00.00.000Р, а Замовник прийняти і оплатити надані Послуги. Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника (т. 1 а.с. 83).

На виконання умов договорів позивачем надані наступні документи.

Акти приймання-здачі обладнання після капітального ремонту від 20.06.2018 № 20/06-1, від 27.06.2018 № 27/06-1, від 30.06.2018 № 30/06-1, від 07.07.2018 № 07/07-1, від 11.07.2018 № 11/07-1, від 16.07.2018 № 16/07-1, від 18.07.2018 № 18/07-1, від 21.07.2018 № 21/07-01, від 22.07.2018 № 22/07-1, від 25.07.2018 № 25/07-1, від 28.07.2018 № 28/07-1, від 01.08.2018 № 01/08-1, від 09.08.2018 № 09/08-1 на капітальний ремонт стійки 3КД90.12.01.003 в кількості 503 шт. за ціною 33040,00 грн за одиницю на суму 16619120,00 грн, ПДВ 3323824,00 грн та на капітальний ремонт гідродомкрату пересування ЗКД90Т.03.000П в кількості 93 шт. за ціною 21159,7 грн за одиницю, на суму 1967852,1 грн, ПДВ 393570,42 грн № 22 від 07.07.2018, № 24 від 28.07.2018, №02/08-1 від 02.08.2018 (т. 1 а.с. 159, 160, 171, 172, 181, 182, 186, 187, 191, 192, 196, 197, 201, 202, 205, 206, 210, 211, т. 2 а.с. 8, 9, 13, 14, 21, 22).

Видаткові накладні від 20 червня 2018 року № 20/06-1, від 30.06.2018 № 27/06-1, від 07.07.2018 № 07/07-1, від 11.07.2018 № 11/07-1, від 16.07.2018 № 16/07-1, від 18.07.2018 № 18/07-1, від 21.07.2018 № 21/07-01, від 22.07.2018 № 22/07-1, від 25.07.2018 № 25/07-1, від 28.07.2018 № 28/07-1, від 01.08.2018 № 01/08-1, від 09.08.2018 № 09/08-1, від 20.06.2018 № 20/06-1, від 30.06.2018 № 27/06-1, від 07.07.2018 № 07/07-1, від 11.07.2018 № 11/07-1, від 02.08.2018 № 0208-1 (т. 1 а.с. 148, 151, 152, 153, 156, 161, 173, 176, 178, 183,188, 193, 198, 203, 207, 212, т. 2 а.с. 10, 14, 23).

Планова калькуляція на капітальний ремонт очисного комбайну (т. 2 а.с. 15).

Товарно-транспортні накладні 20.06.2018 № 20/06-2, від 30.06. 2018 № 30/06-2, від 07.07.2018 № 07/07-2, від 11.07.2018 № 11/07-2, від 16.07.2018 №14/07-1, від 18.07.2018 № 18/07-1, від 21.07.2018 № 21/07-1, від 22.07.2018 № 22/07-1, від 25.07.2018 № 25/07-1, від 28.07.2018 № 28/07-1, від 01.08.2018 № 01/08-1, від 09.08.2018 № 09/08-1, від 20.06.2018 № 20/06-1, від 30.06.2018 № 27/06-1, від 07.07.2018 № 07/07-1, від 11.07.2018 № 11/07-1, від 02.08.2018 № 02/08-1 (т. 1 а.с. 149, 154, 157, 162, 174, 177, 179, 184, 189, 194, 199, 204, 208, 213, т.2 а.с. 11, 19, 24).

Податкові накладні, що було виписано на адресу ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» контрагентом-постачальником ТОВ «Техенергомаш-РВ» за період червень- серпень 2018 року: від 28.08.2018 № 52, від 22.08.2018 № 42, від 09.08.2018 № 16, від 01.08.2018 № 2, від 28.07.2018 № 42, від 25.07.2018 № 36, від 22.07.2018 № 33, від 21.07.2018 № 26, від 18.07.2018 № 23, від 16.07.2018 № 23, від 11.07.2018 № 8, від 07.07.2018 № 2, від 30.06.2018 № 25, від 20.06.2018 № 20, від 11.07.2018 №7, від 07.07.2018 № 3, від 30.06.2018 № 26, від 20.06.2018 від 19, від 02.08.2018 № 5, від 28.08.2018 № 52, від 28.08.2018 № 52, від 27.08.2018 № 49, від 22.08.2018 № 42, від 22.08.2018 № 42, від 09.08.2018 № 16, від 09.08.2018 № 16, від 02.08.2018 № 5, від 01.08.2018 № 2, від 28.07.2018 № 42, від 25.07.2018 № 36, від 25.07.2018 № 36, від 22.07.2018 № 33, від 21.07.2018 № 32, від 21.07.2018 № 32, від 18.07.2018 № 26, від 18.07.2018 № 26, від 16.07.2018 № 23, від 16.07.2018 № 23, від 11.07.2018 № 7, від 11.07.2018 № 8, від 11.07.2018 № 8, від 07.07.2018 № 3, від 07.07.2018 № 2, від 07.07.2018 № 2, від 30.06.2018 № 26, від 30.06.2018 № 26, від 30.06.2018 № 26, від 30.06.2018 № 26, від 20.06.2018 № 25, від 20.06.2018 №19 (15 накладних), від 20.06.2018 № 20 (т. 1 а.с. 150, 155, 158, 166, 170, 175, 180, 185, 190, 195, 200, 209, т. 2 а.с. 7, 12, 20).

Приходні ордери та картки складського обліку

Оборотно-сальдові відомості з 01.06.2018 по 31.06.2018, з 01.07.2018 по 31.07.2018, з 01.08.2018 по 30.08.2018, ТОВ «Техенергомаш-РВ» (т. 1 а.с. 146, т.2 а.с. 6, т. 3 а.с. 84).

Під час проведення перевірки були досліджені: рахунок-фактура від 20 червня 2018 року № 20/06-2 на капітальний ремонт стійки 3КД90.12.01.003-700 шт., від 20.06.2018 № 20/06-1, від 30.06.2018 № 27/06-1, від 07.07.2018 № 07/07-1, від 11.07.2018 № 11/07-1, платіжні доручення від 26.06.2018 № 624, від 12.07.2018 № 751, від 20.07. 2018 № 858.

В акті перевірки зазначено наступне.

1. Відсутність перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху), відсутність даних, що підтверджували б придбання послуг з транспортування у інших суб`єктів господарювання. В товарно-транспортних документах не вказано номер посвідчення водія, який здійснював перевезення вантажу, відсутні посади та ПІБ відповідальних осіб вантажоодержувача, не заповнено розділ «вантажно-розвантажувальні операції», відсутній підпис та ПІБ водія/експедитора, який здав товарно-матеріальні цінності, тобто ідентифікувати особу, яка фактично мала здійснювати перевезення товару, не надається можливим.

2. Під час перевірки не були надані на вимогу посадових осіб контролюючого органу відповідні документи на товар, а саме: відсутні паспорт або сертифікати якості, які б підтверджували якість придбаних товарно-матеріальних цінностей та які є невід`ємною частиною при здійснені постачання товару.

3. Відсутні обов`язкові реквізити у первинних документах всупереч нормам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», дефектність змісту та форм первинних документів, акти здачі-приймання виконаних робіт, видаткові накладні, складено з порушенням встановленого порядку, де не зазначено місце складання.

4. Наявна інформація, яка свідчить, що «продавець» не здійснює господарської діяльності та функціонує лише для формування неправомірної податкової вигоди у «покупців». Номенклатура товару податкових накладних виписаних ТОВ «Техенергомаш-РВ» та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, свідчить про декларування діяльності з неспеціалізованої оптової торгівлі тобто діяльність яка потребує значного обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу, але здійснення продажу значної кількості товарів/робіт/послуг неможливі за наявності у штаті підприємства 3-х осіб при тому, адже відповідні послуги із залучення стороннього трудового ресурсу з надання послуг з ремонту не придбавалися. Інформація про наявність основних засобів відсутня.

Крім того, відсутня інформація щодо зберігання або виробництва вищезазначених товарів, його фізичні і хімічні властивості, яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для такої операції, наприклад, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежені проміжки часу. Фактично ТОВ «Техенергомаш-РВ» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» - постачання (продажу) і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

ТОВ «Техенергомаш-РВ» не надавало до податкового органу за місцем реєстрації декларацію з податку на прибуток за 2017 рік та Фінансовий звіт за 2017 рік, не відкрито ІКПП з цього податку. У видаткових накладних зазначається, що підприємство є платником податку на прибуток на загальних підставах. Таким чином, вбачається мінімізація доходів та маніпулювання показниками податкової та фінансової звітності.

Крім того, відсутня інформація щодо перевезення (навантаження, розвантаження) або виробництва вищезазначених товарів, його фізичні і хімічні властивості, яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для такої операції, наприклад, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежені проміжки часу.

З огляду на вищенаведене відповідач зазначив, що господарська діяльність ТОВ «Техенергомаш-РВ» направлена лише на формування неправомірної вигоди третім особам з наявністю кримінального впровадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна інформація щодо відкритого кримінального провадження слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035 від 04.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України. Під час здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження встановлено організоване злочинне угрупування, члени якого причетні до впровадження протиправних фінансових механізмів, спрямованих на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку, зменшення податкового навантаження на вітчизняні суб`єкти господарської діяльності та розкрадання державних/бюджетних коштів. Також зазначено, що членами угрупування створено та придбано низку підконтрольних підприємств, а саме: ТОВ «ТД «Дніпропроммаш» (), ТОВ «Дніпропроммаш» (), ТОВ «Візарремпром» (), ТОВ «ТД «Дніпроммаш» (), ТОВ «Новарт Форм» (), ТОВ «Спецукртехремонт» (), ТОВ «Техпром-Д» (), ТОВ «Техенергомаш-РВ» (), ТОВ «Алітус трейд» (), ТОВ «Київ-Євро Білд Груп» (), ТОВ «Дельта строй плюс» () та інші (на даний час здійснюються заходи. спрямовані на встановлення підконтрольних фіктивних СГД), що зареєстровані на номінальних керівників та засновників, які реального відношення до їх діяльності та управління коштами на їх рахунках не мають. Також зазначено, що ці суб`єкти господарської діяльності, у т.ч. ТОВ «Техенергомаш-РВ», використовуються у єдиній злочинній діяльності, спрямованій на надання легально діючим підприємствам незаконних послуг по переведенню безготівкових коштів в готівкові та забезпечення фіктивними бухгалтерськими документами у сфері будівництва, надання послуг з поточного та капітальних ремонтів об`єктів нерухомості, виробничої техніки, а також постачання відповідних комплектуючих для здійснення такої діяльності, які в подальшому використовувалися службовими особами вказаних підприємств для збільшення валових витрат, податкового кредиту та документального підтвердження використання грошових коштів, з метою розкрадання державних грошових коштів і ухилення від сплати обов`язкових податкових платежів. Крім того, у слідчих органів є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які розміщені на рахунках ТОВ «Техенергомаш-РВ», є предметом та доказом розслідуваних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 212 Кримінального кодексу України, тобто здобуті злочинним шляхом. У подальшому, на рахунки вказаних підприємств невстановленими членами угрупування налагоджено надходження безготівкових грошових коштів від вітчизняних СГД різних форм власності, які в свою чергу перераховуються на рахунки низки інших підконтрольних суб`єктів господарювання, з окремими ознаками фіктивності. Також у вказаних вище СГД з ознаками «ризиковості» відсутні необхідні умови для виготовлення та вирощування сільськогосподарської продукції та відповідних ТМЦ, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активі, складські приміщення, транспортні засоби. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2018 накладено арешт на майно ТОВ «Техенергомаш-РВ».

В Єдиному державному реєстрі судових рішень також наявна інформація, що Шостим слідчим ВРКП СУ ФР ГУ ДПС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000171 від 06.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України. Слідчий вказує, що відповідно до висновку дослідження фінансово-господарської діяльності встановлено, що службові особи ТОВ «Норма Плюс» () задекларували податковий кредит за операції по взаємовідносинам із підприємствами, які мають ознаки «фіктивності»: ТОВ «Онікс Компонент» (). Також, на підставі аналізу наявних баз даних ДПС України встановлено, що ТОВ «Норма Плюс» () впродовж 2017-2018 років мало фінансово-господарські взаємовідносини із ТОВ «БК «Вільнюс» (), ТОВ «Імекс Постач» (), ТОВ «Інтермайн» (), які в свою чергу, згідно з матеріалами кримінального провадження є пов`язаними із ТОВ «Керлін Профі» (), ТОВ «Трейдінг Комершиал» (), ТОВ «Будпрофі Груп» (), ТОВ «Агро АС» (), ТОВ «Норвей Стандарт» (), ТОВ «Соя- Груп» (), ТОВ «Трінова» (), ТОВ «Коллет» (), ТОВ «Інтел Трейдіт» (), ТОВ «Євро-Програмування» (), ТОВ «Київ-Житлобуд» (), ТОВ «Авто-Трейд ЮА» (), ТОВ «Євро Будс» (), ТОВ «Смарт-Буд Трест» ().

Окрім іншого, досудовим розслідуванням кримінального провадження, встановлено, що ТОВ «Коллет» (), ТОВ «Інтел Трейдіт» (), ТОВ «Євро-Програмування» (), ТОВ «Київ-Житлобуд» (), ТОВ «Авто-Трейд ЮА» (), ТОВ «Євро Будс» () здійснювали фінансово-господарські операції із постачання товарів в адресу ТОВ «ТД Дніпропроммаш» (), ТОВ «Техенергомаш-РВ» ().

Також встановлено, що в документах бухгалтерського та податкового обліку службовими особами ТОВ «Техенергомаш-РВ» () відображено здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Коллет» (), ТОВ «Інтел Трейдіт» (), ТОВ «Євро-Програмування» (), ТОВ «Київ-Житлобуд» (), ТОВ «Авто-Трейд ЮА» (), які мають ознаки фіктивності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

За приписами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 15.1. ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Положеннями пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 ПК України платника податків зобов`язано вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Підпунктом. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.185 п.14.1 ст.14 ПК України постачання послуг будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Суд враховує, що наявність податкових накладних є обов`язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Від встановлення цієї обставини залежить оцінка податкових накладних як правової підстави для віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Розділ V ПК України регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Згідно з п.п. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Нормами п. 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не належать до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, податковий кредит це елемент розрахунку суми податку на додану вартість, яку має сплатити платник до бюджету. Це по суті розмір податку на додану вартість, що був оплачений платником податку на додану вартість на користь своїх контрагентів-інших платників податку на додану вартість, з приводу якої в останніх вже виник обов`язок щодо сплати відповідної суми податку до бюджету.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Тобто, отримавши податкові накладні від контрагентів, у позивача виникло право на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Позивач використовує податкову пільгу з ПДВ при постачанні вугільної продукції згідно з п. 45 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення», тому, при придбанні робіт, послуг для видобутку вугільної продукції застосовуються норми п. 198.5 ст. 198 ПК України.

Відповідно до п. 198.5 б ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу). Тобто позивачем, одночасно при нарахуванні податкового кредиту з ПДВ нараховуються податкові зобов`язання з ПДВ в повному обсязі.

Зведені податкові накладні були позивачем формовані, надані до матеріалів справи.

Статтею 44 ПК України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, відповідно до п. 44.1 якої для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному ст. 50 цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно зі ст. 1 цього Закону бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За приписами ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судами першої та апеляційної інстанції досліджені первинні документи, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, та пов`язані з рухом активів, виконанням зобов`язань, останні відповідають змісту, відображеному в укладених позивачем договорах, та підтверджують обґрунтованість формування податкового кредиту за досліджуваними господарськими операціями.

Щодо недоліків заповнення товарно-транспортної накладної, на які відповідач вказує в акті перевірки та відзиві на позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з пунктами 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Окрім цього, за умови встановлення факту перевезення товару в процесі його поставки від заявлених контрагентів порядок заповнення товарно-транспортних накладних не має вирішального значення для визначення податкових наслідків операцій з поставки товару.

Таким чином, обґрунтованим є довід позивача, що товарно-транспортна накладна не первинним бухгалтерським документом.

Щодо твердження апелянта, що відсутність відповідних документів на товар, а саме: паспорт або сертифікати якості, які б підтверджували якість придбаних товарно-матеріальних цінностей та які є невід`ємною частиною при здійснені постачання товару, суд зазначає, що сертифікати якості не є первинним бухгалтерським документом, та також не має вирішального значення для визначення податкових наслідків операцій з поставки товару.

При цьому, висновки, що надані контрагентами позивача послуги не спричинили реального настання правових наслідків, зроблені відповідачем на підставі податкової інформації.

Однак, суд зазначає, що вказана податкова інформація містить лише дані про результати господарської діяльності кожного контрагента позивача окремо за період, в якому виникли спірні правовідносини. Контролюючим органом не перевірялась і не оцінювалась діяльність контрагентів позивача в періоди, які передували укладенню спірних правочинів, у зв`язку з чим суд вважає, що висновки відповідача про нереальний характер здійснення господарських операцій позивачем з вищезазначеними контрагентами щодо яких виник спір, є безпідставними і зроблені в результаті припущень, що виключає можливість покладення їх в основу спірного рішення.

Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині отримання зазначеними підприємствами, оприбуткування ним товару (продукції), списання її у виробництво, використання у господарській діяльності.

Відтак, актом перевірки, не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами підтверджено надання позивачем до контролюючого органу податкової звітності з податку на додану вартість та відповідність даних, що містяться в наданій податковій звітності, даним первинного бухгалтерського обліку.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Колегія суддів спростовує доводи апелянта, що відсутність реального здійснення господарської операції та як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості наміру платників податків учасників відповідної операції, оскільки в даному спорі відсутні докази дефектних відповідних первинних документів у позивача, оскільки товарно-транспорті накладні та сертифікат відповідності (на які посилається відповідач) не є первинними бухгалтерськими документами, оцінка цим твердженням була надана вище, а відсутність в актах здачі-приймання виконаних робіт, видаткових накладних, місця складання також не може ставити під сумнів операцію в цілому.

Позивачем договори № 8т від 18.06.2018, № 9т від 18.06.2018, № 21 від 02.07.2018, № 25т від 09.07.2018, № 26т від 09.07.2018, № 11т від 19.06.2018, № 16т від 23.06.2018, № 22т від 03.07.2018, № 29т від 16.07.2018, № 30т від 02.08.2018 укладено відповідно до ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі» через авторизований електронний майданчик «E-tender» шляхом проведення відкритих торгів з оприлюдненням тендерної документації, складеної з додержанням вимог ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», що містить інструкцію з підготовки тендерних пропозицій, кваліфікаційні критерії до учасників відповідно до ст. 16, вимоги встановлені ст. 17 цього Закону та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників встановленим критеріям і вимогам згідно з законодавством, у той самий час тендерна документація не містить вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі» у тендерній документації Замовником встановлені наступні кваліфікаційні критерії: наявність обладнання та матеріально-технічної бази; наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

За приписами п. 1 переможці торгів (учасники торгів) оприлюднюють у електронній системі закупівель довідки про наявність обладнання та матеріально-технічної бази, що відповідає вимогам тендерної документації у розумінні ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі».

На відповідність вимогам п. 2 переможці торгів (учасники торгів) оприлюднюють в електронній системі закупівель довідки про наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід які інформують замовника про наявність в учасника працівників, які мають високу кваліфікацію та мають необхідні знання та досвід щодо виконання поставок товару, який є предметом закупівлі, що відповідає вимогам тендерної документації у розумінні ст.16 Закону України «Про публічні закупівлі».

На відповідність вимогам п. 3 переможці торгів (учасники торгів) оприлюднюють в електронній системі закупівель довідки про виконання аналогічних договорів з доданням до довідки копії аналогічного договору та видаткової накладної до нього.

Переможцями (учасниками) надаються відповідні сертифікати товарів, Довідки МВС України про те, що керівники таких контрагентів до кримінальної відповідальності не притягувалися, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають, Довідки ДПС України про відсутність у контрагентів заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів.

Тендерна документація надана позивачем до матеріалів справи.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про доречність доводів позивача, що наявність кримінального провадження не свідчить про те, що посадові особи контрагента будуть притягнуті до кримінальної відповідальності, крім того, існує презумпція невинуватості особа вважається не винуватою доти, доки вина її не буде встановлена вироком суду, відсутність ресурсів у контрагентів не свідчить про одержання необґрунтованої вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру тощо.

Крім того, позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентом, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року (далі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст. 9 Конституції України. Зокрема, стаття 1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Таким чином, Європейський суд з прав людини та чинне законодавство України чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків та наголошує, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. «б» 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення податковий орган діяв всупереч вимог закону та безпідставно збільшив суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, підтверджено матеріалами справи та не спростоване відповідачем, в підтвердження реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, позивачем надані до матеріалів справи документи бухгалтерського та податкового обліку, що є підтвердженням реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно з пп. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Положеннями п. 200.3 ст. 200 ПК України регламентовано, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.6 ст. 200 ПК України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Тобто, чинним законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника; за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов`язання та не визначено права здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Суд не бере до уваги розбіжності, виявлені у даних контрагентів позивача при їх співставленні, оскільки в даному випадку будь-яке порушення спричиняє відповідальність та негативні наслідки лише для особи - порушника. Позивач не може відповідати за будь-які неправомірні дії своїх контрагентів.

Під час розгляду справи податковим органом доказів, крім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не надано, відомостей про наявність інших доказів, які могли б бути витребувані судом, відповідачем не надано.

Водночас позивачем з посиланням на належні докази, що долучені до матеріалів справи, доведено реальність здійснення господарських операцій.

Крім того, суд відзначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображенням принципу, пов`язаного з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Доводи ГУ ДПС щодо правильності висновків суду першої інстанції в частині стягнення на користь підприємства витрат на професійну правничу допомогу судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки апелянтом не надано доказів, що такі витрати не були фактично понесені позивачем.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 291, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року в справі № 200/6804/19-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року в справі № 200/6804/19-а залишити без змін.

Повний текст судового рішення складено та підписано 05 лютого 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

Т. Г. Арабей

А. А. Блохін