Справа № 750/13765/19
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/7/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Дайнеко Валерія Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

02.12.2019 позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати протиправною та скасувати постанову ДП18 №402750 від 20.11.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позивач зазначає, що був зупинений відповідачем без пояснення причин, що свідчить про протиправність дій відповідача під час прийняття останнім спірної постанови.

У судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач просив відмовити в задоволенні позову та пояснив суду, що під час патрулювання помітили, що номерний знак на машині позивача не підсвічується, в зв`язку з чим було здійснено його зупинку та винесено йому усне попередження. Під час зупинки позивач не мав при собі полісу обов`язкового страхування та на вимогу інспектора його не пред`явив, в зв`язку з чим було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення п.п. г пункту 2.1 Правил дорожнього руху.

Як встановлено судом, 20 листопада 2019 року відповідачем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №402750, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 20 листопада 2019 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 33021, д.н.з НОМЕР_1 на автодорозі Чернігів-Любеч та не пред`явив на вимогу поліцейського для перевірки поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. г пункту 2.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, що передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Абзацом другим ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України - на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в пункті 2.1 цих Правил, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пп. а п. 2.1 ПДР); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (пп. г п. 2.1 ПДР).

Як вбачається з матеріалів справи всупереч вимогам п. 2.4 ПДР України ОСОБА_1 не надав для перевірки, що проводилась відповідачем, документи визначені пп. г п. 2.4 ПДР.

Позивач вказані обставини не спростовує, однак зазначає, що у зв`язку з відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу керування яким він здійснював, вимоги поліцейських про надання документів для перевірки є неправомірними.

Надаючи правову оцінку доводам позивача щодо правомірності здійсненої відповідачем зупинки транспортного засобу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими відповідачем доказами - відеозаписом події, що причиною зупинки транспортного засобу, керування яким здійснював позивач 20 листопада 2019 року, стала наявність підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: наявність очевидних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а саме відсутність підсвітки заднього номера автомобіля.

Причини зупинки транспортного засобу були повідомлені позивачу. Зазначений факт підтверджується відеозаписом події.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідач, зупиняючи транспортний засіб ГАЗ 33021, д.н.з НОМЕР_1 діяв правомірно, та в межах своїх повноважень.

Водночас, як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивач не надав поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів та в судовому засіданні також не підтвердив факт надання відповідачу полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Отже, матеріалами справи підтверджено недотримання позивачем Правил дорожнього руху.

Відповідальність за вчинення зазначених вище правопорушень передбачена ст. 126 КУпАП.

З відеозапису події також вбачається, що оскаржувана позивачем постанова фактично складена в присутності ОСОБА_1

Таим чином, доводи позивача про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку із чим вважає, що постанова серії ДП18 № 702750 від 20 листопада 2019 року є обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Дайнеко Валерія Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Карапута