Справа № 344/17781/19
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/58/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Осадца М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції 1 взводу 2 роти роти УПП в Івано-Франківській області Ляхович В.В., УПП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що 15/09/2019 відповідач склав постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо позивача за тих обставин, що о 12:37 годині він керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , в сторону міста Коломия в районі с. Лісна Слобідка, на трасі «…дія знаку 5.45 ПДД не відповідає вимогам розміщення…» позивача зупинили представники поліції (екіпаж 022) і пред`явлено правопорушення про перевищення швидкості на 26 км/год. Інспектор патрульної поліції виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - «перевищення встановлених обмежень швидкості руху». Позивач не визнав правопорушення та зазначив, що постанова була винесена на місці зупинки транспортного засобу, а не складення протоколу про адміністративне правопорушення, що не надало можливості позивачу висловити свою незгоду, представник поліції погодився з усіма наданими запереченнями і під підпис з ними ознайомився, позивачу не було надано документів на прилад, яким проводилось вимірювання, а саме: свідоцтво про повірку приладу, свідоцтво про калібровку приладу та «…будь-яких підтверджуючих документів персоналу поліції, що вони навчені роботи з даним вимірюючим засобом і допущені до роботи з ним…», за такої процедури позивач був позбавлений можливості подати клопотання, скористатись правовою допомогою, також йому було відмовлено в ознайомленні з матеріалами справи по суті в приміщенні національної поліції, а тому просив суд скасувати постанову.

Позивач належним чином повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження та здійснення судового засідання без виклику сторін (у письмовому провадженні) у судовому засіданні, клопотань щодо реалізації прав та відповіді на відзив позивачем не подано, .

Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву з відеозаписом, за змістом якого представник відповідача просив суд в задоволені позову відмовити, оскільки 15.09.2019 року близько 12 год. 37 хв. екіпажем патрульної поліції УПП в Івано-Франківській області ДПП «Ясень-22» під час несення служби на автодорозі Н-10 Івано-Франківської області на 148 км с. Лісна Слобідка Івано-Франківської області, за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху Tru Cam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000680) виявлено порушення ПДР, водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», з номерним знаком НОМЕР_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Після виконання вимог, передбачених ст. 18 та ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідач пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, зазначених в п. 2.1 ПДР. Позивач виконав законну вимогу поліцейського, пред`явивши вищевказані документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9 б ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача ознайомлено із відеозаписом факту правопорушення, зафіксованого за допомогою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam LTI 20/20, з правами передбаченими ст. 63 Конституції України зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження, виконання та під підпис вручено її копію, що підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора. Позивач, подавши позов, не надав жодного доказу на її підтвердження. Окрім того, на ділянці автодороги де позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, міститься дорожній знак 5.70 «Фото-, відео фіксування порушень правил дорожнього руху» з табличкою 7.2.1. «Зона дії» , який інформує про можливість здійснення контролю на даній ділянці дороги, що підтверджує факт перевищення швидкості руху позивачем, оскільки його транспортний засіб було зафіксовано вимірювачем швидкості на 148 км автодороги Н-10 «Стрий-Мамалига» із чітко зафіксованою швидкістю руху 75 км/год, після проїзду знаку 5.45. «Початок населеного пункту». Окрім цього, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом Tru Cam LTI 20/20, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі, оскільки прилад містить алгоритм шифрування AES, який забезпечує контроль цілісності інформації, що унеможливлює підробку змісту інформації про порушення ПДР від моменту її фіксації приладом. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Також представник відповідача зазначив, що доводи позивача щодо відсутності у працівників поліції правомочності та навичок використання лазерного вимірювача не заслуговують на увагу, оскільки позивач не вказав, які самі правомочності поліцейських не підтверджені належним чином, окрім того, законодавством не передбачено необхідності документально підтверджувати оволодіння навиками роботи з даним приладом, прилад працює в автоматичному режимі після його активування.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.12.9б Правил Дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

З постанови серії ДП № 664073 від 15.09.2019 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 15.09.2019 року позивач, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п. 12.б. ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже відповідач зобов`язаний довести наявність правових підстав для реалізації ним компетенції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідачем надано суду фототаблицю на якій зафіксовано перевищення позивачем дозволеної швидкості в населеному пункті, автомобілем який перебував під керуванням позивача.

Таким чином відповідачем однозначно доведено перед судом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТгuСаm LТІ 20/20, який є сертифікованим та пройшов повірку.

Пояснення позивача про його сумніви щодо користування працівниками поліції приладом вимірювання швидкості не складають правових підстав для звільнення позивача від негативних наслідків вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім цього згідно з п.10 Розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (Інструкція), затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. ст. 72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Представником відповідача на підтвердження порушення позивачем правил ПДР, надано запис з нагрудної камери та фотофіксація за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 на якій зображено автомобіль, на якому рухався позивач зі швидкістю 75 км/год.

Обставини, зазначені позивачем в позові, не можуть бути підставою для його задоволення, оскільки не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин відповідачами доведено наявність компетенції на притягнення до відповідальності позивача, який вчинив адміністративне правопорушення.

В позові вказано, що позивача позбавлено можливості обґрунтувати свою позицію показаннями свідків. Однак позивач не подав суду доказу того, що були очевидці вчинення ним адміністративного правопорушення, яких він просив поліцейського допитати.

Так само в позові вказано, що позивача позбавлено можливості забезпечити своє представництво перед поліцейським за опосередкуванням послуг адвоката. Однак позивачем не надано суду доказу того, що він вніс на розгляд поліцейського відповідне клопотання на час його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Також позивач не подав суду доказу того, що позивач забезпечив явку перед поліцейським, який наклав на нього адміністративне стягнення адвоката позивача, якого відповідач не заслухав або не допустив до представництва позивача.

Якщо позивач бажав скористатись правовою допомогою або іншими послугами представника він зобов?язаний залучити такого представника самостійно і самостійно забезпечувати його участь в представництві позивача.

Таким чином пояснення позивача не містять в собі обґрунтування щодо звільнення його від адміністративної відповідальності, а спрямовані лише на уникнення від адміністративної відповідальності без належних на те правових підстав. Будучи учасником дорожнього руху позивач зобов?язаний був дотримуватись правил дорожнього руху, а не порушувати їх і намагатись уникнути негативних наслідків своїх дій без належних на те правових підстав.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах швидкість руху встановлено не більше 50 км/год.

Відповідно до підпункту б) п. 12.9. Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

При цьому в ст. 2 КАС України в якості загальної засади адміністративних процесуальних відносин проголошено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

В ст. 45 КАС України вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Так в ст. 45 КАС України вказано, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Подання позивачем позову, що не обґрунтований правовими підставами є формою зловживання ним відповідним правом, оскільки спрямовано на уникнення від встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Так в ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено заборону зловживання правами, передбаченими в конвенції.

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

Отже суд не є засобом для будь-якої сторони для зловживання відповідним правом з метою уникнення негативних наслідків від вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до зазначеного суд, -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції 1 взводу 2 роти УПП в Івано-Франківській області Ляхович В.В., УПП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.