Справа № 160/167/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Справа № 160/167/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
08.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому просив:
- визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають в припиненні/призупиненні виплати пенсії ОСОБА_1 у період з 01 серпня 2019 року по 01 вересня 2019 року - протиправними;
- визнати дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, які полягають в припиненні/призупиненні виплати пенсії ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2018 року по 01 січня 2019 року - протиправними;
- зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії у сумі 8737,83 грн. (вісім тисяч сімсот тридцять сім гривень, 83 коп.);
- в частині присуджених виплат пенсії в межах суми стягнення за два місяці, рішення суду виконати негайно.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як одержувач пенсії за віком та є внутрішньо переміщеною особою.
В період з 01.12.2018 по 01.01.2019 Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, а також в період з 01.08.2019 по 01.09.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було припинено виплату пенсії.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.11.2019 позивачу було повідомлено, що з 01.12.2018 його пенсійна справа знята з обліку та направлена згідно запиту до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області і, що виплата проводилась з 01.01.2019 по 31.07.2019 рік. Згідно заяви позивача від 18.07.2019, у зв`язку зі зміною місця проживання, пенсійна справа взята на облік Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 02.08.2019 виплату пенсії відновлено. З 01.09.2019 пенсія перераховується на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ «Державний ощадний банк України».
Також згідно листа Головного управління пенсійного фонду України Дніпропетровській області від 27.11.2019 заборгованість з призначеної ОСОБА_1 , пенсії за період з 01.12.2018 по 01.01.2019 та з 01.08.2019 по 01.09.2019 буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який сьогодні відсутній.
Позивач вважає дії (бездіяльність) відповідачів з невиплати йому пенсії за період з 01.12.2018 по 01.01.2019 та з 01.08.2019 року по 01.09.2019 протиправними, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Ухвалою суду від 10.01.2020 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у (у письмовому провадженні).
04.02.2020 до суду від представника Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне.
З 30.08.2019 порядок виплати пенсій за минулий період визначається абз. 20 пункту 1 Постанови № 637, згідно з яким суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Окремого порядку виплати Кабінетом Міністрів України не встановлено.
Позивачу повідомлено, що пенсія за грудень 2018 року та за серпень 2019 року буде виплачена після прийняття окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин відповідачем у справі має бути безпосередньо Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Суд звертає увагу, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ухвалу суду від 10.01.2020 разом із копією адміністративного позову з додатками отримало 21.01.2020, однак своїм правом щодо подання відзиву, передбаченого ч. 5 ст. 162 КАС України, не скористалось.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 користується правом на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .
Так, в період з 01.12.2018 по 01.01.2019 Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області, а також в період з 01.08.2019 по 01.09.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було припинено виплату пенсії.
Позивач вважає такі дії (бездіяльність) відповідачів щодо невиплати йому пенсії за період з 01.12.2018 по 01.01.2019 та з 01.08.2019 по 01.09.2019 протиправними, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд виходить з наступного.
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин, що підтверджують наявність або відсутність правових підстав для припинення виплати пенсії за віком у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Конституцією України закріплено основи соціальної спрямованості держави.
Так, згідно зі ст. 3, ст. 19, ст. 46 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частиною 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.
Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.
Так, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Суд звертає увагу, що Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як отримання протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) виплат внутрішньо переміщеним особам.
Як свідчить аналіз положень Закону № 1058-IV, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 цього Закону.
Водночас, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.
Отже, припинення виплати пенсії, до отримання протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) виплат внутрішньо переміщеним особам не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії позивачу, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право позивача на отримання пенсії.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, у рішення по справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).
Тому, припиняючи нарахування та виплату пенсії позивачу за відсутності передбачених на це законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що припинення пенсії ОСОБА_1 було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № № 1058-IV, а з точки зору положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод мало місце втручання у право власності, і таке втручання не було законним.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.
Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.
Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції № П451/8547137/1 від 26.12.2019, оригінал якої міститься в матеріалах справи, за подання даного адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень, 40 коп.).
Враховуючи задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження документально підтверджених понесених позивачем судових витрат у розмірі 768,40 грн. на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.
Керуючись ст. ст. 139, 244, 245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають в припиненні/призупиненні виплати пенсії ОСОБА_1 у період з 01 серпня 2019 року по 01 вересня 2019 року - протиправними.
Визнати дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, які полягають в припиненні/призупиненні виплати пенсії ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2018 року по 01 січня 2019 року - протиправними.
Зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії у сумі 8737,83 грн. (вісім тисяч сімсот тридцять сім гривень, 83 коп.).
Звернути до негайного виконання рішення суду в межах присудження суми пенсії за один місяць, відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко