Справа № 526/69/20
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/69/20
Провадження № 2-а/526/9/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старшого сержанта поліції Дроботі Володимира Вікторовича про визнання протиправних дій та скасування постанови,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача Дроботі В .В.

в с т а н о в и в:

11 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП № 1 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старшого сержанта поліції Дроботі В.В. про визнання протиправних дій та скасування постанови, вказуючи, що 03.01.2020 року поліцейським СРПП № 1 Гадяцького ВП винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Відповідно до постанови, позивач нібито 03.01.2020 о 13 год. 10 хв. рухаючись за кермом автомобіля по автодорозі Гадяч - Л.Долина, не користувався зовнішніми світловими приладами поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8. ПДР України. Позивач вважає, що постанова складена з порушенням вимог чинного законодавства, тому вона є незаконною, отже підлягає скасуванню.

13 січня 2020 року провадження по справі відкрито.

27 січня 2020 року Дроботя В.В. направив до суду відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, суду пояснив, що 3 січня 2020 року був зупинений працівниками поліції в зв`язку з тим, що за межами населеного пункту він не користувався зовнішніми світловими приладами. За наслідками складено постанову за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності до штрафу в розмірі 425 грн. При зупинці він виявив, що світло дійсно не було включене через технічну несправність і він відразу ж виправив ситуацію, ввімкнувши світло фар. Вважає, що його дії неправильно були кваліфіковані інспектором за ст. 122 КУпАП, потрібно кваліфікувати за ст. 125 КУпАП та обмежитись попередженням за малозначністю порушення. Наполягав, що відповідачем по справі має бути саме цей поліцейський і їх склад екіпажу, які упереджено ставляться до їх автомобіля.

Відповідач: поліцейський СРПП № 1 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старший сержант поліції Дроботя В.В. позов не визнав, суду пояснив, що 03.01.2020 р. на автодорозі Гадяч-Л.Долина ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103 ДНЗ НОМЕР_1 , не використовував ближнє світло фар, чим порушував п.9.8 ПДР України. При зупинці ОСОБА_1 було повідомлено про порушення ним ПДР та відповідальність за це, однак водій став сперечатися. На законну вимогу надати посвідчення водія та реєстраційні документи для ознайомлення для розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився. Після чого його було затримано та доставлено до Гадяцького ВП. У приміщенні Гадяцького ВП було складено протокол про адміністративне затримання, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки. Встановивши особу водія згідно ст.222 КУпАП було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. ОСОБА_1 було зачитано та роз`яснено права за ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено, що постанова по справі може бути оскаржена за ст.287,288 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП. Також вказав, що він є неналежним відповідачем по справі.

Судом встановлено, що 03 січня 2020 року поліцейським СРПП № 1 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старшим сержантом поліції Дроботею В.В. винесено постанову серії БАА №683175 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 03.01.2020 року о 13 год. 08 хв. на а/д Гадяч-Липова Долина ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 не використовував зовнішні світлові прилади поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8. ПДР України. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач, не погоджуючись з даною постановою, звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, у пункті 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Ст. 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Переглянувши в судовому засіданні відеозапис візуального спостереження поліцейських за дорожнім рухом, встановлено, що водій автомобіля марки ВАЗ 2103 жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_1 03.01.2020 року о 13 год. 08 хв. на а/д Гадяч- Липова Долина, керуючи автомобілем, не використовував зовнішні світлові прилади поза населеним пунктом. Після зупинки працівниками поліції вказує, що дійсно забув включити ближнє світло фар та дякує за попередження. Однак в подальшому став вести себе агресивно, внаслідок чого відбулося адміністративне затримання.

Доказів протилежного суду не надано.

Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно із ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, суд вважає, що поліцейським Дроботею В. В. надано до суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху - не використання поза населеним пунктом ближнього світла фар.

Судом встановлено, що інспектор СРПП № 1 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старший сержант поліції Дроботя В.В. був уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема і ч.2 ст.122 КУпАП.

Керуючись положеннями ст. 276 КУпАП інспектор СРПП № 1 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старший сержант поліції Дроботя В.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП виніс постанову про адміністративне правопорушення, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 122 КУпАП, підстав для кваліфікації дій за ст. 125 КУпАП суд не вбачає.

Однак перевіривши доводи позивача та відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про національну поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 зазначеного Закону визначено завдання поліції, якими є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Стаття 23 названого визначає основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на неї завдань:

1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

11) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та інше.

Згідно ч.1 ст122 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху… частина перша та друга статті 122.

Частиною 2 ст.222 КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.2 ст.122 КУпАП, мають право працівники органів підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні знання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення; постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП інспектори поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, зміст ст. 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу про накладення адміністративного стягнення вказує на те, що відповідачем у справі є саме орган, а не призначений ним інспектор поліції.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статті 222 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Частиною 3 ст. 48 КАС передбачено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

В даному спорі відповідачем має бути Гадяцький ВП ГУНП від імені якого діє інспектор поліції.

Судом виносилося дане питання на розгляд позивача та судом з`ясовано причини пред`явлення позову до відповідача - інспектора поліції Дроботі В.В., на що позивач зазначив, що має претензії саме до цього інспектора поліції і складу екіпажу, які упереджено відносяться до їх автомобіля.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказана правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16-а, який враховується судом у даному випадку при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов слід залишити без задоволення, так як він пред`явлений до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 23 ЗУ «Про національну поліцію», ст. 122 ч.2, ст.. 222 ч.2,3 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ст. ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, ст. ст. 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старшого сержанта поліції Дроботі Володимира Вікторовича про визнання протиправних дій та скасування постанови залишити без задоволення в зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 .

Відповідач - поліцейський СРПП № 1 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, старший сержант поліції Дроботя Володимир Вікторович, місцезнаходження юридичної адреси - м. Гадяч вулиця Гетьманська, 10.

Повний текст рішення виготовлено 8 лютого 2020 року.

Головуюча Л. В. Максименко