Справа № 280/2880/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2020 року м. Дніпросправа № 280/2880/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року (головуючий суддя Сацький Р.В., повний текст складено 13.08.2019)

у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача;

- зобов`язати відповідача поновити з 27.02.2019 виплату позивачу пенсію по інвалідності другої групи, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позов обґрунтовано тим, що з 25 лютого 1985 р. була обрана народним суддею Шевченківського районного суду м Запоріжжя. 25 січня 2019 р. за станом здоров`я отримала інвалідність другої групи у зв`язку з чим була переведена на пенсію по інвалідності. 26 лютого 2019 року відрахована зі складу Шевченківського районного суду у зв`язку із звільненням з посади судді відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 21 лютого 2019 р. Пояснює, що 27 лютого 2019 р. звернулась до відповідача, який з цього часу призначив щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України « Про судоустрій і статус суддів». З 27 лютого 2019 р. не отримую пенсії по інвалідності, а також не отримала ніякої інформації о підставах не виплати пенсії, хоча неодноразово в усній формі зверталась до відповідача, але відповіді не отримала ні в усній, ні в письмовій формі по цей час. Вважаючи, що відповідач повністю проігнорував права як громадянина, залишивши позивача без пенсії по інвалідності, не надавши інформації про підстави припинення, грубо порушив гарантії позивача, як судді у відставці Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що особа, яка має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання та пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повинна обрати, яке з видів забезпечення вона бажає отримувати. Зважаючи на те, що позивачем обрано щомісячне довічне грошове утримання, позивач не має право одночасно з отриманням щомісячного довічного грошового утримання вимагати отримання пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що нею ставиться питання щодо отримання пенсії по інвалідності, яка є страховим випадком, а не отримання іншого виду пенсії.

Матеріали справи містять поштову кореспонденцію, згідно якої суд повідомляв ОСОБА_1 щодо розгляду її апеляційної скарги, кореспонденція направлена судом на адресу, зазначену позивачем ( АДРЕСА_1 ), натомість повернулася з позначкою: «за відсутністю адресата».

В силу ч. 1 ст.131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Оскільки позивач не зазначила в позові та апеляційній скарзі електронну адресу, то суд не мав можливості повідомити позивача іншими засобами зв`язку ніж поштовим зв`язком, що розгляд її апеляційної скарги відбудеться 16 січня 2020 року в порядку письмового провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції виконав свій обов`язок про повідомлення позивача/апелянта ОСОБА_1 щодо розгляду її апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що вперше позивача було обрано народним суддею Шевченківського районного народного суду м. Запоріжжя з 25.02.1985. Безстроково позивача обрано суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 06.04.2000 року. Рішенням Вищої ради правосуддя від 21.02.2019 позивач відрахована зі складу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у зв`язку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2019 № 522/о/15-19 позивача відраховано зі складу штату суду.

З 05.08.2013 позивач, перебувала на обліку у відповідача та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІУ.

04.02.2019 позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по інвалідності II групи загального захворювання.

На підставі поданої заяви та матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_1 з 04.02.2019 було переведено на пенсію по інвалідності.

Також, з 27.02.2019 на підставі заяви та надісланих документів позивачем, відповідачем було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Вважаючи безпідставним припинення пенсії по інвалідності у зв`язку із призначенням довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернулась із позовом до суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV до законодавства про пенсійне забезпечення в Україні крім Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення належать, і закони, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених зазначеним Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Пунктом 2 частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають лише особи, які не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Згідно з частиною 2 статті 10 цього Закону особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором:

- за віком,

- по інвалідності,

- у зв`язку з втратою годувальника.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 27.02.2019.

Так, згідно ч. 1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних відносин) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Отже, Законом встановлена можливість вибору суддею, який пішов у відставку та має не менш ніж двадцятирічний стаж суддівської роботи, одного з двох варіантів соціального забезпечення за настання зазначеного юридичного факту (оформлення виходу у відставку):

- отримання пенсії з урахуванням віку та стажу роботи на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993року,

- або щомісячного довічного грошового утримання у відповідних відсотках (від 80 до 90 - залежно від стажу роботи на посаді судді) від заробітної плати працюючого на аналогічній посаді судді.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 133/660/17.

Матеріалами справи підтверджується, що з 05.08.2013 (в період перебування на посаді судді) позивач, перебувала на обліку у відповідача та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІУ.

04.02.2019 (до виходу у відставку) позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по інвалідності II групи загального захворювання. Розмір пенсії по інвалідності станом на 04.02.2019 року нараховано в розмірі 6722,67грн.

При цьому, відповідно до заяви позивача та починаючи з 27.02.2019 їй було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Отже, оскільки в силу ч. 1 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» позивач, як суддя у відставці отримує щомісячне довічне грошове утримання, то виплата пенсії по інвалідності, яку позивач перейшла з 04.02.2019 року, має бути припинена, оскільки особа, яка має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання та пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повинна обрати, яке з видів забезпечення вона бажає отримувати.

Зокрема позивач обрала щомісячне довічне грошове утримання судді, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право одночасного отримання щомісячного довічного грошового утримання та пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що листом відповідача від 15.03.2019 було повідомлено позивача, що відповідно до частини 1 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус судців" від 07.07.2010 №2453-VІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання, тому спростовуються доводи позивача про неотримання інформації щодо підстав припинення пенсії по інвалідності.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова