Справа № 200/13767/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року справа №200/13767/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

Міронової Г.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду (суддя Давиденко Т.В.) від 26 грудня 2019 року (повний текст рішення складено 26 грудня 2019 року) у справі №200/13767/19-а за позовом приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання протиправними дії при проведенні позапланової невиїзної перевірки та складання довідки на виконання доручення від 11.10.2019 року за №1812/20.5.1/32/19 щодо здійснення зведеного виконавчого провадження за номером в АСВП 60081478, до складу якого входять виконавчі провадження за №№ в АСВП 60081465, 60081386; визнання протиправною бездіяльності при проведенні позапланової невиїзної перевірки та складання довідки на виконання доручення від 11.10.2019 року за №1812/20.5.1/32/19 щодо здійснення зведеного виконавчого провадження за номером в АСВП 60081478, до складу якого входять виконавчі провадження за №№ в АСВП 60081465, 60081386; зобов`язання виконати доручення від 11.10.2019 року за №1812/20.5.1/32/19 щодо здійснення зведеного виконавчого провадження за номером в АСВП 60081478 у відповідності до встановленого п.п.6,7 ст.34 Закону України «Про органи та спосіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», п.п.26,27,28,29,30 розділу ІІІ Порядку проведення перевірок порядку та у спосіб.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснено позивачеві про право звернення із зазначеним позовом в порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовна заява містить вимоги до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про оскарження результатів перевірки приватного виконавця при здійсненні ним виконавчих дій, вчинених на виконання рішень Господарського суду Донецької області, яке регулюється Розділом VI Господарського процесуального кодексу України. Тому відповідач у справі, що розглядається, не є органом владних повноважень, а виконує функції контролю при виконанні судових рішень у справах, розглянутих за правилами господарського судочинства.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач вважає, що даний спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позивач та відповідач в даній справі не є сторонами виконавчого провадження і їх правовідносини не можуть регулюватися Розділом VI Господарського процесуального кодексу України.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач є приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області, посвідчення від 27.11.2018 року № 0250, адреса офісу: 84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Уральська, буд. 12, оф. 120.

При примусовому виконанні виконавчих проваджень ВП 60081386 за рішенням Господарського суду Донецької області у справі № 905/1509/17 від 27.12.2017 року та ВП №60081465 за рішенням Господарського суду Донецької області у справі № 905/2803/17 від 06.07.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком О.В. накладений арешт на майно боржника АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

На підставі скарги та доповнення до скарги АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» від 25.09.2019 року за № 676вп-юр19, № 677вп-юр-19 щодо дій приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. Головним територіальним управлінням юстиції проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця, за результатами якої складена довідка від 23.10.2019 року.

Згідно довідки за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. щодо здійснення виконавчих повноважень № 60081465, 60081386, встановлені порушення вимог ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.10.2019 року у справі №905/2803/17 визнані незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» без зазначення конкретного майна у межах суми звернення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, втрат виконавчого провадження, згідно постанови від 16.09.2019 року №60081465.

Позивачем у цій справі оскаржуються дії, бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області при проведенні позапланової невиїзної перевірки та складання довідки на виконання доручення від 11.10.2019 року за №1812/20.5.1/32/19 щодо здійснення зведеного виконавчого провадження за номером в АСВП 60081478, до складу якого входять виконавчі провадження за №№ в АСВП 60081465, 60081386.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Також пунктом 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Розділом VI Господарського процесуального кодексу України, на який посилається суд першої інстанції, врегульовано порядок судового контролю за виконанням судових рішень.

Зокрема, статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, діючим ГПК України визначено порядок оскарження стороною виконавчого провадження рішення, дії або бездіяльності приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до вимог частини 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Враховуючи, що сторони у цій справі не є сторонами виконавчого провадження з примусового виконання рішень Господарського суду Донецької області у справі №905/1509/17 від 27.12.2017 року та від 06.07.2018 року у справі № 905/2803/17, висновок суду першої інстанції про те, що спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства, колегія суддів вважає помилковим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що визначальною ознакою для правильного вирішення спору щодо предметної підсудності є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Статтею 12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що контроль за діяльністю державних виконавців та інших працівників органів державної виконавчої служби здійснюють органи примусового виконання рішень, визначені у статті 6 цього Закону, в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли саме з приводу реалізації відповідачем своїх повноважень щодо здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця шляхом проведення позапланової перевірки у відповідності до вимог Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затв. наказом Міністерства юстиції України 22 жовтня 2018 року N 3284/5, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 р. за N 1195/32647.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно прийнято ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №200/13767/19-а - задовольнити.

Скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року та направити адміністративну справу №200/13767/19-а до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 11 лютого 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 11 лютого 2020 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова