Справа № 1.380.2019.006231
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006231
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Цимбора Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) (далі - відповідач, ГУ ПФ України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.01.2016 максимального розміру пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії, та не проведення компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.2001;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату (та стягнути із урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016;

- зобов`язати відповідача провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, яка визначається відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», та Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.2001.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому з 14.04.2014 призначена пенсія за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що він звільнений з органів внутрішніх справ України на підставі п. «б» ст.64 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України та відповідно до свідоцтва про хворобу №259 від 17.04.2014, військово-лікарською комісією УМВС у Львівській області зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 «не придатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час». У зв`язку з тим, що захворювання, яке спричинило звільнення позивача, пов`язано із проходженням ним служби в міліції, ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» у нього виникло право на перерахунок пенсії у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином позивач вважає, що оскільки його вислуга складає 30 років, то його пенсія повинна складати 85% грошового забезпечення у відповідності до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На підставі цього, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати йому пенсію у розмірі 85% з 01.01.2016. Проте, отримав відмову, оскільки, як зазначив відповідач, пенсія позивача призначена у відповідності до законодавства, а тому відсутні підстави для перерахунку такої у розмірі 85%.

На підставі викладеного позивач вважає зазначені дії відповідача протиправними та такими, що вчинені не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач 10.01.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що відповідно до пунктів 3, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», зобов`язано органи Пенсійного фонду перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Окрім цього, відповідач посилається на те, що відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку лише у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться на умовах, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог ст.63 Закону №2262-ХІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», у зв`язку з чим на підставі довідки від 22.03.2018 №91-02985, наданої Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Львівській області, позивачу здійснено перерахунок пенсії. Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Тому, перерахунок пенсії здійснено за чинною на час перерахунку пенсії редакцією Закону, тобто у розмірі 70% грошового забезпечення. З урахуванням цього, на думку відповідача, немає підстав для здійснення перерахунку пенсії, виходячи з 85% грошового забезпечення, а пенсія позивачу виплачується згідно з вимогами чинного законодавства. З цих підстав вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Представник відповідача також зазначає, що підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів з урахуванням виплачених сум позивачу немає, оскільки відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані громадянам, але строки їх виплати порушені.

Ухвалою від 02.12.2019 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 16.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 13.01.2020.

13.01.2020 суд відклав розгляд справи на 16.01.2020.

Ухвалою від 16.01.2020 суд призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.01.2020 позивач подав відповідь на відзив.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області №138 о/с від 17.04.2014 «По особовому складу» підполковника міліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2), старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Бориславського міського відділу ГУ МВС звільнено з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за ст.64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 17.04.2014. Вислуга років на момент звільнення у пільговому обчисленні становить 30 років 00 місяців 16 днів, у календарному обчисленні - 22 роки 03 місяці 16 днів.

29.05.2014 позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення, що підтверджується наявною у справі копією протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . є пенсіонером органів внутрішніх справ України, якому з 18.04.2014 призначена пенсія за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

22.03.2018 Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області сформовано та направлено до ГУ ПФ України у Львівській області довідку № 91-02985 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) видану ОСОБА_1 .

28.03.2018 ГУ ПФ України у Львівській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , згідно з яким основний розмір пенсії Позивача з 01.04.2018 складає 70 % грошового забезпечення.

Не погодившись з такими діями відповідача ОСОБА_1 оскаржив їх до Львівського окружного адміністративного суду.

27.05.2019 рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.001813 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській області щодо обмеження ОСОБА_1 максимального розміру пенсії на рівні 70% від відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії, з 01.01.2016. Зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80 % від відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 та у відповідності до довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 22.03.2018 № 91-02985, з 01.01.2016. В решті позовних вимог щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу, відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 06.08.2019.

07.10.2019 позивач звернувся до ГУ ПФ України з листом №Ф-С-19-031010 щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі №1.380.2019.001813.

04.11.2019 відповідач листом №4704/ч-94/11.03-06 повідомив позивача про те, що основний розмір пенсії, після проведеного перерахунку становить 5476,54 грн. (6845,67*80%). Виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 05.08.2019 в розмірі 35456,57 буде проведено згідно з постановою КМУ від 22.08.2018 №649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Крім цього, 08.10.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 85% від суми грошового забезпечення із 01.01.2016.

04.11.2019 відповідач листом №4714/ч-94/11.03.-06 повідомив позивача про те, що за матеріалами пенсійної справи позивачу з 18.04.2014 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ч.2 ст.13 Закону №2262 в редакції, чинній на дату призначення пенсії, у розмірі 80% грошового забезпечення. Відповідно до розрахунку вислуги років на пенсію від 21.05.2014 вислуга років ОСОБА_1 в пільговому обчисленні становить 30 років 00 місяців 08 днів. Згідно з витягом із наказу від 17.04.2014 №138 о/с ГУ МВС України у Львівській області позивача звільнено у запас Збройних сил України відповідно до п. «б» ст.64 (через хворобу). Таким чином, позивача звільнено зі служби у запас Збройних Сил України, а не у відставку, що не дає підстав для збільшення призначеного розміру пенсії на 5% відповідних сум грошового забезпечення.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає, що враховуючи його 30 річну вислугу років, його пенсія повинна становити 85% відповідних сум у відповідності до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Не погоджуючись з відмовою відповідача збільшити розмір пенсії у відсотковому відношенні до 85%, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з п. «а» ч.1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент звільнення позивача та призначення йому пенсії) пенсії за вислугу років призначаються, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Як вже зазначалось судом, ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за ст. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №259 від 17.04.2014, Військово-лікарською комісією ГУ МВС України у Львівській області встановлено, що ОСОБА_1 «Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено приданий у воєнний час».

З пояснень позивача судом встановлено, що вказане свідоцтво було наявне на момент його звільнення та подавалось пенсійному органу при призначенні пенсії.

Позивачу 29.05.2014 призначено пенсію з 18.04.2014 за вислугу років в розмірі 80% грошового забезпечення.

Підстави призначення та розмір пенсії позивач не оскаржував.

Лише в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, виходячи з 85% (в розмірі 55% - як працівник міліції, звільнений зі служби за станом здоров`я та не придатний до військової служби + 30% - по три відсотки за кожен рік вислуги понад 20 років).

Підстави та порядок перерахунку раніше призначених пенсій передбачений ст.63 Закону №2262-XII.

Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ст. 51 Закону №2262-XII при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Аналіз вказаних норм Закону №2262-XII дає підстави суду дійти висновку, що підставою для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії є, зокрема, підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом або надання пенсійному органу додаткових документів, які відсутні у пенсійній справі та не подавались під час призначення пенсії.

Позивачем не було подано відповідачу додаткових документів, які дають йому право на отримання пенсії у розмірі 85% від грошового забезпечення, а свідоцтво про хворобу № 259 від 17.04.2014, на яке посилається позивач, є в матеріалах пенсійної справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність законодавчо встановлених підстав для проведення позивачу перерахунку раніше призначеної пенсії до розміру 85 % грошового забезпечення.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Отже, в контексті положень п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII право на отримання пенсії в базовому розмірі 55% мають військовослужбовці чи прирівняні до них особи, які звільнені з військової служби у відставку та, зокрема, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до п.п. 1.63.5 п.1.63 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС», затвердженого наказом МВС України № 85 від 06.02.2001 (в редакції, чинній на момент звільнення позивача зі служби), за результатами медичного огляду військово-лікарські комісії щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виносять такі постанови: "Придатний до військової служби"; "Придатний до військової служби. Не придатний на посаду" (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); "Обмежено придатний до військової служби"; "Потребує звільнення від виконання службових обов`язків (занять), відпустки за станом здоров`я" (указати строк звільнення, відпустки);"Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку".

Згідно з п.1.67 вказаного Порядку на осіб рядового й начальницького складу, які проходять медичний огляд і підпадають під дію статей (пунктів) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальне визначення придатності до служби в органах внутрішніх справ, ВЛК виносить одну із таких постанов: "Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Обмежено придатний до військової служби".

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про хворобу №259 від 17.04.2014 військово-лікарською комісією на основі статей Розкладу хвороб і фізичних вад 12б, 39в, 42в, 71в графи 1 наказу МВС України № 85 від 06.02.2001 постановлено визнати позивача «непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час».

Позивача звільнено зі служби в запас Збройних Сил України, а не у відставку з виключенням з військового обліку. При цьому, згідно з записами у військовому квитку серії НОМЕР_3, ОСОБА_1 знято з військового обліку відповідно до наказу МО України від 09.06.2006 №342, а не з підстав непридатності до військової служби за станом здоров`я. Тому, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність у позивача підстав для призначення чи перерахунку пенсії у базовому розмірі 55% від грошового забезпечення, відповідно до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону №2262-XII.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною відмову відповідача провести перерахунок розміру пенсії позивачу та зобов`язання провести перерахунок та виплату такої пенсії.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів суд зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Із наведеного видно, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Згідно ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За змістом ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З аналізу норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Враховуючи те, що перерахунок пенсії в розмірі 85% від суми грошового забезпечення позивачу не проводився, пенсія у вказаному розмірі не нараховувалась, тому позовна вимога "провести розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, яка визначається відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001" задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 10.02.2020

Суддя Р.І. Кузан