Справа № 480/1583/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 лютого 2020 року

Київ

справа №480/1583/19

адміністративне провадження №К/9901/3657/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі №480/1583/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу № 512 від 15 березня 2019 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП" про накладення на старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ № 139 о/с "По особовому складу" від 11 квітня 2019 року щодо звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції позивача; поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області; стягнути на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області №512 від 15 березня 2019 року в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції. Визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області №139 о/с від 11 квітня 2019 року в частині звільнення позивача зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 8469 грн.45 коп.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій представник відповідача подав касаційну скаргу у якій, з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Однак пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, позивач звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а також наказ про звільнення та поновити його на роботі зі стягненням заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу поновлення ОСОБА_2 на публічній службі.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги позивач проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області. Отже, він не є особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище в розумінні Закону № 1700-VII, а відтак ця справа належить до справ незначної складності.

Таким чином, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі №480/1583/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду