Справа № 420/5964/19
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5964/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Токмілової Л.М.

за участі:

секретаря судового засідання - Сердюк І.С.;

представника позивача - Голотової М.М.

представника відповідачів - Слободянюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста 3/2, ), Атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста 3/2) про визнання рішення атестаційної комісії та наказу протиправним, поновлення на посаді, виплату грошового забезпечення,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Атестаційної комісії Департаменту патрульної служби Національної комісії України, за участю третьої особи Національної поліції України про визнання рішення атестаційної комісії та наказу протиправним, поновлення на посаді, виплату грошового забезпечення.

Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом, вважає, що його видано протиправно, оскільки при проведенні атестації істотно порушено вимоги «Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465, Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 19, статті 43 Конституції України. Також атестація проведена за відсутності підстав, визначених статтею 57 Закону України «Про національну поліцію України». На думку позивача наказ про проведення атестації №1623 від 05.09.2019 року не передбачає, що позивач підлягає атестуванню за однією з підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону. Він містить загальну мету проведення атестації - «проведення атестування командирів рот управління ПП в Одеській області ДПП з метою об`єктивного та неупередженого з`ясування спроможності за своїми професійними та особистими якостями виконувати службові обов`язки на відповідних засадах».

Також, позивачем вказано, що з атестаційного листа вбачається, що його складено 09.09.2019 т.в.о. заступника начальника відділу моніторінгу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП Д.Петровим (працівник відділу моніторінгу, підлеглим якого позивач не був), графу «висновок прямого керівника» заповнював т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Хмарук Д.В. (зазначену особу позивач навіть не знає). Таким чином, позивач вважає, що атестаційний лист було складено неповноважною особою.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 04.11.2019 року.

04.11.2019 року через канцелярію суду засобами електронної пошти за вхід. № ЕП/8430/19 надійшло клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву та доказів.

15.11.2019 року за вхід. № 42979/19 представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначається, що під час моніторингу соціальних мереж посадовими особами управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції виявлено публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1, опубліковано на сторінці у Facebook поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_4., щодо можливих неправомірних дій окремих працівників УПП в Одеській області ДПП, зокрема щодо неналежного реагування на виклики про події та правопорушення, поліцейськими.

Відповідач зазначає, що відповідно до наказу ДПП «Про призначення та проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб Департаменту. Передумовою атестування ОСОБА_1 слугували обставини встановлені Висновком від 20.08.2019 року. Крім того, відповідач вказує, що ДПП правомірно проведено атестацію позивача з дотриманням вимог законодавства та застосовано відносно позивача переведення на нижчу посаду через службову невідповідність».

19.11.2019 року за вхід. № 43292/19 через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява (т. 2 а/с. 4-12), з врахуванням якої, позивачем уточнено суб`єктний склад учасників справи, та відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції про результати атестування ОСОБА_1 щодо невідповідності займаній посаді та переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність, прийняте 12 вересня 2019 року, зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.09.2019р. №749 о/с в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку, звільнивши з посади заступника командира батальйону №3 УПП в Одеській області.

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира батальйону №3 УПП в Одеській області з 24 серпня 2019 року.

- провести перерахунок і виплатити різницю в грошовому забезпеченні ОСОБА_1 з моменту переміщення на посаду інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку до поновлення в посаді, рівнозначній раніше займаній.

19.11.2019 року судом прийнято ухвалу про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Атестаційної комісії Департаменту патрульної служби Національної комісії України, за участю третьої особи Національної поліції України про визнання рішення атестаційної комісії та наказу протиправним, поновлення на посаді, виплату грошового забезпечення за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 09 грудня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі.

Ухвалою 09 січня 2020 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши обставини, вислухавши пояснення сторін, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Під час моніторингу соціальних мереж посадовими особами управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції виявлено публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2, опубліковану на сторінці у Facebook поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_4., щодо можливих неправомірних дій окремих працівників УПП в Одеській області ДПП, зокрема щодо неналежного реагування на виклики про події та правопорушення, поліцейськими.

Рапортом від 08.07.2019 року №12215вн/41/2-2019 начальник управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Сігарьов Є.С. доповів начальнику Департаменту патрульної поліції полковнику Жукову Є.О. щодо виявленої публікації, опублікованої на сторінці у Facebook.

Відповідно до наказу ДПП «Про призначення та проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 08.07.2019 року №1166 призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб Департаменту.

За результатами службового розслідування складено Висновок службового розслідування від 20.08.2019 року (далі - Висновок). Під час службового розслідування встановлено факти неналежного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події нарядами управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, які, в свою чергу, свідчать про відсутність контролю з боку командирів рот та їх заступників за своєчасним прибуттям екіпажами на місця подій, а також ужиттям необхідних заходів реагування.

Відповідно до п. 39 резолютивної частини Висновку дисциплінарна комісія вважає: т.в.о. начальнику управління кадрового забезпечення ДПП підполковнику поліції Черствому М.А., відповідно до статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17 листопада 2015 року № 1465, з метою об`єктивного і неупередженого з`ясування спроможності поліцейських за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов`язки на відповідних посадах в батальйонах УПП в Одеській області ДПП, провести атестацію командирів батальйонів, їх заступників та командирів рот та їх заступників.

Відповідно до Наказу Національної поліції від 25.07.2019 року №749 затверджено зміни у штатах управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

На підставі ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 39 резолютивної частини Висновку від 20.08.2019, наказом Департаменту патрульної поліції від 05.09.2019 року № 1623 «Про атестування поліцейських» прийнято рішення про проведення атестування командирів батальйонів їх заступників та командирів рот управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з метою об`єктивного і неупередженого з`ясування спроможності за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов`язки на відповідних посадах. Цим же Наказом позивача відряджено до ДПП з 10 по 13 вересня 2019 року для проходження атестування.

05 вересня 2019 року Наказом ДПП НПУ № 1623 «Про проведення атестування поліцейських» вирішено провести відповідне атестування поліцейських, зокрема ОСОБА_1

ОСОБА_1 пройшов тестування та атестування, визначені «Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 (далі - Інструкція).

20 вересня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що за висновком Атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції від 09.09.2019 року позивач займаній посаді не відповідає і підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність (в день складання акту про відмову від підпису).

Наказом ДПП НПУ від 24.09.2019 №749 о/с капітана ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку, звільнивши з посади заступника командира батальйону №3 УПП в Одеській області.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VІІІ).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 580-VІІІ Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст. 3 Закону № 580-VІІІ, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліцію, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (стаття 56 Закону № 580-VІІІ).

Статтею 58 Закону № 580-VІІІ передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VІІІ, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (ч. 3 ст. 59 Закону № 580 -VІІІ).

Відповідно до статті 57 Закону №580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Порядок проведення атестування поліцейських, встановлений Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 № 1465.

Метою проведення атестації є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв`язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей та за наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді.

Порядок переміщення та переведення поліцейського визначено у частині третій статті 65 Закону №580-VIII.

Переміщення поліцейських здійснюється:

на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський:

у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей;

за ініціативою поліцейського;

як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Поряд із Законом України "Про Національну поліцію" правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України від 12.01.12 № 4312-VI "Про професійний розвиток працівників" (надалі - Закон № 4312-VI).

Так, статтею 1 Закону № 4312-VI визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов`язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Положеннями частин 1 та 3 статті 13 Закону № 4312-VI передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі.

Пунктом 15 розділу IV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Пунктом 16 розділу IV Інструкції встановлено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Судом встановлено та матеріалами справи підтвержено, що в порушенні п.16 розділу IV Інструкції, Комісією не надо належну оцінку законодавчовизначеним критеріям, зокрема:

Дата висновку попереднього атестування 21.02.2017 р. - (2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду.

1) повнота виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій):

З цього критерію в атестаційному листі зазначається, що за період служби в ОВС та в Національній поліції України ОСОБА_1 зарекомендував себе, як відповідальний, рішучий, вимогливий, дисциплінований, сміливий та здатний контролювати власні емоції працівник. Має достатню професійну та загальну підготовку, над підвищенням свого професійного рівня працює. (т. 1 а/с. 225).

2) показники службової діяльності:

З цього критерію в атестаційному листі зазначається, що проявляє наполегливість та розумну ініціативу, але не завжди належни чином контролює контролює виконання покладених підлеглим завдань.

Неналежну увагу приділяє заходам, щодо профілактики порушень службової дисципліни підлеглими, так неодноразово надходили скарги на підпорядкований особовий склад, щодо порушення норм етики, неправомірне складання адміністративних матеріалів, порушення правил дорожнього руху на службовому транспорті, застосування фізичної сили та спеціальних засобів, тощо.

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей: оцінювався за наслідками проведення співбесіди, від повідно до Протоколу № 39 засідання атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції від 12 вересня 2019 року, під час співбесіди, позивачем надано відповіді на питання членів атестаційної комісії.

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки.

Згідно Довідки з професійної підготовки від 04.09.2019 р., 20.09.2018 р. капітан поліції ОСОБА_1 склав заліки підсумкової перевірки, а саме:

- функціональна підготовка - 3;

- тактична підготовка - 4;

- загально - профільна підготовка -3;

- вогнева підготовка - 4;

- фізична підготовка - 4;

- загально оцінка - 3 (т. 1 а/с. 232).

5) наявність заохочень: інформація відсутня.

6) наявність дисциплінарних стягнень:

Згідно Довідки про надання інформації стосовно капітана поліції ОСОБА_1 від 09.09.2019 р., станом на 09.09.2019 р. діючих дисциплінарних стягнень не має.

7) результати тестування:

За результатами тестування на загальні здібності та навички ОСОБА_1 набрав 38 з 60 можливих балів.

За результатами тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) - 35 із 60 максимально можливих балів.

В загальній сукупності за результатами обох тестів набрано 72 бали.

За час перебування в посаді ОСОБА_1 покладені на нього функціональні обов`язки (посадові інструкції) виконував у повному обсязі, що зазначено в атестаційному листі.

З огляду на встановлене суд доходить до висновку, що вказані відомості відносно ОСОБА_1 , безпідставно не були враховані Комісією, і є належним доказом відповідності його займаній посаді.

Висновок атестаційної комісії відображає лише суб`єктивну позицію її членів, за відсутності інших об`єктивних даних щодо недостатньої кваліфікації, якими, зокрема можуть бути документи, звіти, плани, доповідні та інші докази неякісного чи неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_1

Окремо суд, вважає за необхідне зазначити, що на посаді заступника командира батальйона № 3 управління поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1. працює з березня 2019 року, менше року.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Отже, вказаним Законом встановлені обмеження щодо проходження атестації відповідними категоріями працівників, у тому числі і працівниками, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

У Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №817/450/16 зазначається про те, що положення Закону України "Про професійний розвиток працівників" не суперечать Закону № 580, а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.

Згідно пунктів 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Пунктом 20 розділу IV Інструкції передбачено, що усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановлено, що атестаційна комісія не провела всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноти виконання ним функціональних обов`язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не врахувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Отже, оскаржуване рішення (висновок) атестаційної комісії не містить висновків щодо обставин, передбачених пунктом 16 розділу IV Інструкції, та факту відповідності поліцейського вимогам, що пред`являються до нього як до особи, яка перебуває на відповідній посаді, а тому, є необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

Так, норми Закону №580-VIII та Інструкції наділяють повноваження приймати рішення за наслідками атестації поліцейських лише атестаційні комісії. Разом з тим, атестаційна комісія повинна мотивувати своє рішення (висновок). Зважаючи на те, що пункт 3 частини 3 статті 2 КАС України передбачає, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, то суди в наведеній категорії справ мають право і зобов`язані перевіряти обґрунтованість оскаржуваного рішення (висновку) атестаційної комісії. Це узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів, встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення, належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті. За загальним правилом, суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак, все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Суд зазначає, що негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути вмотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Зважаючи на те, що під час проведення атестування відносно позивача атестаційною комісією порушені принципи об`єктивності, обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції, суд доходить до висновку, що призначення старшого лейтенанта ОСОБА_3 на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку, звільнивши з посади заступника командира батальйону № 3 УПП в Одеській області відбулось незаконно, у зв`язку з чим наказ від 24.09.2019 № 749 о/с «По особовому складу» в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 24 Розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 28 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов`язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, атестаційний лист, в якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді підлягає обов`язковому виконанню шляхом видання наказу.

Оскільки, рішення атестаційної комісії, яке слугувало підставою для видання оскаржуваного наказу № 749 о/с від 24.09.2019 р., є протиправним, а тому зазначений наказ є також протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Зважаючи на пункт 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, суд перевіряє обґрунтованість оскаржених наказів відповідача.

Наведене узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (пункт 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі "Обермейєр проти Австрії"; п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі "Гранд Стівенс проти Італії").

При цьому, стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі "Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки"; пункт 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру"; пункт 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства"; пункт 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру"; пункт 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі "ISKCON та 8 інших проти Об`єднаного Королівства"; пункт 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі "Путтер проти Болгарії").

На думку суду, відповідачем в ході судового розгляду справи не надано документального підтвердження наявності підстав для прийняття щодо позивача оскаржуваного наказу.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Постанова Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі №816/591/15-а, провадження №К/9901/4844/18).

Оскільки, позивача призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку, звільнивши з посади заступника командира батальйону № 3 УПП в Одеській області наказом від 24.09.2019 № 749 о/с, останній підлягає поновленню на посаді з 25.09.2019.

Щодо вимоги позивача про проведення перерахунку і виплати різниці в грошовому забезпеченні ОСОБА_1 з моменту переміщення на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку до поновлення в посаді заступника командира батальйону № 3 УПП в Одеській області, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

З огляду на приписи ст. 235 КЗпП суд доходить до висновку, що зявлена вимога підлягає задоволенню шляхом стягнення різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за час виконання нижче оплачуваної роботи на підставі довідки про доходи № 2591 від 23.12.2019 р. з 24.09.2019 р. до 28.01.2020 року.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 12, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції про визнання рішення атестаційної комісії та наказу протиправним, поновлення на посаді, виплату грошового забезпечення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції про результати атестування ОСОБА_1 щодо невідповідності займаній посаді та переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність, що прийняте 12 вересня 2019 року, зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.09.2019р. №749 о/с в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку, звільнивши з посади заступника командира батальйону №3 УПП в Одеській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира батальйону № 3 УПП в Одеській області з 24 серпня 2019 року

Стягнути різницю грошового забезпечення ОСОБА_1 за час виконання нижче оплачуваної роботи на підставі довідки про доходи № 2591 від 23.12.2019 р. з 24.09.2019 р. до 28.01.2020 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 07 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Токмілова Л.М.

.