Справа № 280/5646/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Справа № 280/5646/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Доброкрай» (вул. Запорізька, буд. 1, к. 13, м. Запоріжжя, 69002), в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича (м. Запоріжжя, а/с 7951, 69005) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) та Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Доброкрай» (далі позивач або ТОВ «Доброкрай»), в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича, до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 1 або ГУ ДФС у Запорізькій області) та Державної податкової служби України (далі відповідач 2 або ДПС України), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№1268505/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 04.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268514/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №17 від 05.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268518/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №24 від 10.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268520/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №29 від 10.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268524/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 11.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268530/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №39 від 18.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268532/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №50 від 26.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача: №15 від 04.07.2019 на суму 204000,00 грн., включаючи 34000,00 грн. ПДВ; №17 від 05.07.2019 на суму 296000,00 грн., включаючи 49333,33 грн. ПДВ; №24 від 10.07.2019 на суму 69760,00 грн., включаючи 11626,67 грн. ПДВ; №29 від 10.07.2019 на суму 340736,00 грн., включаючи 56789,33 грн. ПДВ; №30 від 11.07.2019 на суму 260187,34 грн., включаючи 43364,56 грн. ПДВ; №39 від 18.07.2019 на суму 500000,00 грн., включаючи 83333,33 грн. ПДВ; №50 від 26.07.2019 на суму 204000,00 грн., включаючи 34000,00 грн. ПДВ.

Крім того, просить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 та відповідача 2 сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Доброкрай» зазначило, що спірні рішення відповідача 1 про відмову в реєстрації податкових накладних є безпідставними та незаконними, оскільки позивач документально підтвердив реальність здійснення господарських операцій, які повністю відповідають меті господарської діяльності підприємства.

Ухвалою від 20.11.2019 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

11.12.2019 від представника позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 16.12.2019 у справі №280/5646/19 відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 14.01.2020 без повідомлення (виклику) сторін (в письмовому провадженні).

02.01.2020 від представника відповідачів надійшов відзив на адміністративний позов (вх.№180), в якому зазначено, що у Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття Рішень про відмову у реєстрації податкових накладних так як позивачем не в повній мірі надано запитувані документи. Отже відповідач 1 діяв в межах повноважень та у відповідності до норм Закону (Податкового кодексу України) з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ «Доброкрай» () є суб`єктом підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 25-30) і має статус платника ПДВ, що підтверджується витягом №087 з реєстру платників податку на додану вартість (а.с.31).

Підприємство купує жито (код УКТ ЗЕД 1002) у постачальників і доставляє його найманим транспортом (код послуги з ДКПП 49.41) покупцям або на територію підприємств-переробників для переробки на борошно житнє (код УКТ ЗЕД 1102) та солод (код УКТ ЗЕД 1107). За необхідності позивач також купує борошно пшеничне (код УКТ ЗЕД 1101) для подальшого перепродажу. Зазначені обставини відповідачами не заперечуються.

Також судом встановлено, що предметом реалізації по спірним податковим накладним виступали жито (код УКТ ЗЕД 1002) та солод житній (код УКТ ЗЕД 1107). Покупцем виступало ТОВ «САНТАЛА» (). Копії договорів поставки та видаткових накладних додані до матеріалів справи (а.с.54-86, 88, 90, 93, 96).

Переробка солоду відбувалась з жита. Жито, в свою чергу, позивач придбав у трьох контрагентів:

іноземного ТОВ «Юфенал Трейд» на підставі контракту №11/19Т від 02.04.2019 (а.с.98-101);

ТОВ «Зернова група Київ» на підставці договорів купівлі-продажу: №1804-1 від 18.04.2019, №1804-2 від 18.04.2019 (а.с.111-114) та видаткових накладних (а.с.115-116):

ТОВ «СК-Пром» на підставі договору №21/05Д від 21.05.2019 (а.с.117-119).

Жито направлялося на зберігання в елеваторі ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (), на підставі договору складського зберігання №38-ОР-18 від 02.05.2019 (а.с.120-129) та Актів надання послуг: №ОР-00056 від 31.07.2019 та №ОР00038 від 30.06.2019 (а.с.130-131). Після цього жито завантажувалось на елеваторі і транспортувалось безпосередньо покупцю або на переробку.

Послуги по переробці солоду ТОВ «Доброкрай» надавало Державне підприємство «Житомирський лікеро-горілчаний завод» (), що підтверджується договором про виготовлення продукції з давальницької сировини №13.09 від 13.09.2016, видатковими накладними та звітами виробництва. де зазначалось скільки жита взято в переробку та скільки вироблено солоду (а.с.132-149).

Жито для цілей переробки було придбане в ТОВ «СК-Пром» і безпосередньо з пункту завантаження було доставлено до філії ДП «Житомирський ЛГЗ» в м. Чуднів. Жито, яке було придбане в ТОВ «Зернова група Київ», зберігалось на елеваторі ТОВ «Компанія ГРЕЙНФІЛД», що підтверджується договором про виконання послуг з приймання, сушки, зберігання та відпуску зернових, олійних культур та зерна кукурудзи №150 від 18.04.2019, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000498, №ОУ-0000499 та розрахунками вартості послуг за зберігання (а.с.150160). З елеватора жито доставлялось в м.Чуднів на переробку.

Після отримання солоду з переробки ТОВ «Доброкрай» реалізовувало його ТОВ «САНТАЛА», доставка відбувалась за рахунок ТОВ «Доброкрай» найманим транспортом. Розрахунки за поставлену продукцію ТОВ «САНТАЛА» здійснювало трьома платежами, а саме: платіжними дорученнями №154 від 03.07.2019 на суму 500000,00 грн., №167 від 05.07.2019 на суму 500000,00 грн., №150 від 18.07.2019 на суму 500000,00 грн. (а.с. 161-163).

Транспортні послуги виконувались найманим транспортом ТОВ «ТРЕСТ-С» () та ТОВ «ТРАНС-ЧОЙЗ» (), що підтверджується договором перевезення вантажів №01/11/16 від 01.11.2016, актами надання послуг та товарно-транспортними накладними (а.с.164-200).

В зв`язку зі здійсненням вищезазначеної господарської діяльності, протягом липня 2019 року позивачем було подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні (копії додаються):

№15 від 04.07.2019 на суму 204 000,00 грн., включаючи 34 000,00 грн. ПДВ (а.с.32);

№17 від 05.07.2019 на суму 296 000,00 грн., включаючи 49 333,33 грн. ПДВ (а.с.33);

№24 від 10.07.2019 на суму 69 760,00 грн. включаючи 11 626,67 грн. ПДВ (а.с.34);

№29 від 10.07.2019 на суму 340 736,00 грн., включаючи 56 789,33 грн. ПДВ (а.с.35);

№30 від 11.07.2019 на суму 260 187,34 грн. включаючи 43 364,56 грн. ПДВ (а.с.36);

№39 від 18.07.2019 на суму 500 000,00 грн. включаючи 83 333,33 грн. ПДВ (а.с.37);

№50 від 26.07.2019 на суму 204 000,00 грн. включаючи 34 000,00 грн. ПДВ (а.с.38).

За вказаними накладними покупцем було ТОВ «САНТАЛА» (), а товарами жито та солод.

За всіма накладними було зупинено реєстрацію з формулюванням причин: «Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с.32-38 зворотній бік).

28.08.2019 позивачем, на підставі п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №117 від 21.02.2018 та п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України направлено повідомлення №4 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с.39). Вказане повідомлення роз`яснювало схему роботи позивача та постачання жита і солоду контрагентам. До повідомлення були додані первинні документи, у кількості 61 штуки, на підтвердження реальності господарських операцій позивача.

04.09.2019 комісія ГУ ДФС України в Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняла наступні оскаржувані рішення:

№1268505/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 04.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.40-41);

№1268514/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №17 від 05.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.42-43);

№1268518/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №24 від 10.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.44-45);

№1268520/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №29 від 10.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.46-47);

№1268524/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 11.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.48-49);

№1268530/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №39 від 18.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.50-51);

№1268532/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №50 від 26.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.52-53).

Усі вказані рішення зазначали в якості підстави для відмови, ненадання платником податку копій документів, а саме, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити)

Розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

При цьому яких саме документів не вистачило підкреслено не було.

Також комісією ГУ ДФС України в Запорізькій області не було зазначено конкретних документів, які не були надані, а отже з спірних рішень неможливо чітко встановити підстави, з яких було відмовлено в реєстрації вищезазначених податкових накладних.

Не погодившись з рішеннями відповідача 1 позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних була зупинена у зв`язку з їх відповідністю, як зазначено контролюючим органом, підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.».

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, податковий орган був зобов`язаний у Квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Відповідачами також не надано суду ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

У пунктах 18-21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено: «18. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. 19. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). 20. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 21. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Згідно з пунктом 2 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженого 13 червня 2017 року наказом Міністерства фінансів України №566, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за №752/30620 (далі - Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації), комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Як зазначено у пункті 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Відповідачами не надано до суду доказів додержання вимог пункту 21 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, пункту 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У позивача, на думку суду, були наявні документи, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операції цілям та завданням статутної діяльності позивача та його контрагента (ів), збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операції, а також про те, що вчинення зазначеної операції не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операції були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про юридичну дефектність первинних документів за спірних операцій.

В свою чергу, представником позивача до матеріалів адміністративної справи надано документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинам з його контрагентами, які свідчать про реальність здійснення господарських операцій та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункті 14.1 статті 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, щодо подібних правовідносин, зазначив, «що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Крім того, при розгляді даного позову по суті, суд врахує правову позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену в постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, в якій підстави виникнення спору та застосовані норми матеріального права подібні підставам та нормам в справі, що розглядається.

В постанові, зокрема, зазначено, що: «Судами попередніх інстанцій встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанції № 1 вказано критерії ризиковості, визначені виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.

Верховний Суд, надаючи оцінку доводам касаційної скарги, враховує, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, як встановлено судами попередніх інстанцій, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу від 04 травня 2018 року № 679000/39957239 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Таким чином, в мотивувальній частині постанови Верховного Суду прямо зазначено, що лист ДФС України від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, єдиний документ яким визначаються критерії ризиковості платника податку, відповідність яким є підставою зупинення реєстрації податкових накладних, не є нормативним актом, а тому не може визначати критерії ризиковості як підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

Саме з цих підстав Верховний Суд визнав протиправним рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних позивача у справі №822/1878/18.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 цього Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини шостої цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України не містить норм, які б надавали відповідачам право на відмову у реєстрацій податкової накладної. Податковий закон вбачає лише право на зупинення реєстрації податкової накладної. Порядок чи інший підзаконний акт не може створювати право, за своєю юридичною природою, оскільки такий підзаконний акт лише відображає порядок дій щодо реалізації законодавчих норм.

Крім того суд вважає, що ТОВ «Доброкрай» на виконання п. 14 Порядку №117 надано органу ДФС пояснення та запитувані первинні документи, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом (ми) господарських зобов`язань.

У цей же час контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надані документи за формою, змістом та походженням відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88)

Первинні документи, оформлені у межах укладених договорів, не мають дефекту форми, змісту або походження. Інше відповідачами не доведено.

Комісія ГУ ДФС у Запорізькій області, в порушення п. 21 Порядку №117 відмовляючи у реєстрації податкових накладних, не спростовано встановленої ст.204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірність оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим, наявні підстави для визнання спірних рішень Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації протиправними та їх скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкові накладні, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС (ДПС) відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС (ДПС) рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача 1 правових підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та подальшої відмови у такій реєстрації, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні подані позивачем.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовній вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 13447,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №943 від 11.11.2019 та 994 від 02.12.2019 (а.с.4-5).

Також суд зазначає, що судові витрати, сплачені позивачем, стягується відповідно до ч.1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийняті протиправні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме ГУ ДФС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Доброкрай» (вул. Запорізька, буд. 1, к. 13, м. Запоріжжя, 69002; ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр.Соборний, 166, м.Запоріжжя, 69107; ) та Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053; ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№1268505/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 04.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268514/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №17 від 05.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268518/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №24 від 10.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268520/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №29 від 10.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268524/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 11.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268530/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №39 від 18.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№1268532/39388580 від 04.09.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №50 від 26.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Доброкрай»:

№15 від 04.07.2019 на суму 204000,00 грн., включаючи 34000,00 грн. ПДВ;

№17 від 05.07.2019 на суму 296000,00 грн., включаючи 49333,33 грн. ПДВ;

№24 від 10.07.2019 на суму 69760,00 грн., включаючи 11626,67 грн. ПДВ;

№29 від 10.07.2019 на суму 340736,00 грн., включаючи 56789,33 грн. ПДВ;

№30 від 11.07.2019 на суму 260187,34 грн., включаючи 43364,56 грн. ПДВ;

№39 від 18.07.2019 на суму 500000,00 грн., включаючи 83333,33 грн. ПДВ;

№50 від 26.07.2019 на суму 204000,00 грн., включаючи 34000,00 грн. ПДВ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м.Запоріжжя, 69107; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Доброкрай» (вул. Запорізька, буд. 1, к. 13, м.Запоріжжя, 69002; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 13447,00 грн. (тринадцять тисяч чотириста сорок сім гривен 00 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль