Справа № 675/5/19
Суддя: Пашкевич Р. В.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/5/19
Провадження № 2-а/675/8/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Пашкевича Р. В.,

за участі: секретаря судового засідання - Гедзенюк В. В.,

позивача - ОСОБА_1 , його представника - Гандзьошина М. В.

представника відповідача - Гулейко В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадженняу режимі відеоконференції в залі суду м. Ізяслав Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна установа «Замкова виправна колонія (№58)», про визнання протиправними та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Ізяславського районного суду з позовом до Державної установи "Катеринівська виправна колонія (№ 46)" (далі - ДУ "Катеринівська ВК (№ 46)") про:

визнання протиправним та скасування п. 4 наказу начальника ДУ "Катеринівська ВК (№46)" від 19.05.2011 № 8, щодо постановки його на профілактичний облік як схильного до скоєння до втечі до кінця строку відбування покарання;

стягнення моральної шкоди в розмірі 3 000 000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що він відбуває на даний час покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№58)». До прибуття у вказану колонію перебував в ДУ "Катеринівська ВК (№ 46)". Так, наприкінці вересня 2018 року перебуваючи у колонії ДУ «ЗВК (№58)» до нього при будь-яких виведеннях з камери (на прогулянку, побачення тощо) стали застосовувати кайданки, чого раніше не було. На його запитання чому змінилися умови відбуття покарання, ОСОБА_1 повідомили, що це пов`язане з його перебуванням на профілактичному обліку. Після чого отримавши у кінці листопада 2018 року оспорюваний наказ та ознайомившись з останнім, вважає його незаконним та безпідставним, оскільки він не містить в собі посилань на підстави постановки на профілактичний облік. Вказує, що жодних дій, які б були достатніми підставами для постановки на даний облік, як особи схильної до втечі, він не вчиняв, тому просить визнати оспорюваний наказ протиправним та скасувати його.

Також, зазначає, що безпідставна постановка на профілактичний облік завдала йому моральних страждань, а саме принижено його честь та гідність як людини, яка відбуває покарання та повністю залежна від дій посадових осіб установи покарань. В зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3 000 000 грн.

Ухвалою суду від 10 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.

28 січня 2019 року за ухвалою суду звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви, поновлено строк оскарження наказу та прийнято до розгляду адміністративний позов.

02.08.2019 по справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державну установу «Замкова виправна колонія (№58)».

09 жовтня 2019 року за ухвалою суду витребувано з Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» додаткові письмові докази: витяг з Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 205/Дск від 22.10.2004, а саме пунктів, які були підставою для винесення оскаржуваного наказу, щодо постановлення ОСОБА_1 на профілактичний облік, як схильного до скоєння втечі.

Ухвалою суду від 02 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У судових засіданнях позивач та його представник підтримали у повному обсязі позовні вимоги на підставах заявлених у поданій суду позовній заяві з урахуванням додаткових пояснень викладених у відповіді на відзив та просили задовольнити позов.

Представник відповідача ДУ "Катеринівська ВК (№ 46)" Гулейко В. І. у судовому засіданні щодо заявленого адміністративного позову заперечувала у повному обсязі подавши при цьому відзив (заперечення) проти позову. Крім того, вказала, що посадовими особами колонії було правомірно постановлено ОСОБА_1 на профілактичний облік згідно діючих на той час нормативно-правових актів, а позивачем протилежного не доведено. Таким чином просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи ДУ «ЗВК (№58)» Марчук О. А. в судове засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суд не повідомив.

Розглянувши справу у порядку загального позовного провадження, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини та здійснивши перевірку їх доказами, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення по суті заявлених вимог судом враховано наступне.

Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 09.10.2012 вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.12.2010 скасовано, та ОСОБА_1 засуджено за ст.115 ч. 2 п. 1, 4, 9, 10, ст. 152 ч. 4, ст. 70 ч. 1, 2 КК України до довічного позбавлення волі. На даний час ОСОБА_1 відбуває покарання у ДУ "Замкова виправна колонія (№ 58)".

21.09.2018 після перебування: - у Хмельницькому СІЗО по 14.01.2011: - у Катеринівській ВК (46) по 20.01.2012; - у Хмельницькому СІЗО по 06.08.2012; - у Київському СІЗО по 12.09.2012; - у Хмельницькому СІЗО по 27.12.2014; у Замковій ВК (58) по 14.07.2018; - у Хмельницькому СІЗО по 21.09.2018, ОСОБА_1 прибув для відбування покарання до ДУ "Замкова виправна колонія (№ 58)", що стверджується довідкою по особовій справі останнього.

Відповідно до витягу із протоколу засідання профілактичної комісії Хмельницького СІЗО № 43 від 01.06.2010, ОСОБА_1 поставлено на профілактичний облік як схильного до втечі. Передумовою даного рішення був рапорт о/у старшого лейтенанта внутрішньої служби Радкевича Ю. М. від 01.06.2010 та довідка-орієнтування на схильного до втечі з-під варти ОСОБА_1 .

Згідно наказу начальника Катеринівської ВК (46) № 8 від 19.05.2011, засудженого ОСОБА_1 поставлено на профілактичний облік, як схильного до скоєння втечі до кінця строку відбування покарання.

Документи, які стали причиною винесення даного наказу - знищені, про що свідчить довідка Катеринівської ВК (46) № 10/01/1123 від 25.03.2019.

Як вбачається із витягу з протоколу профілактичної комісії ЗВК (№58) № 72 від 27.09.2018, ОСОБА_1 поставлено на профілактичний облік, як особу, що схильна до нападу на представників адміністрації та захоплення заручників. Згідно довідки ЗВК (№58) від 09.12.2019, вважається вірним постановка ОСОБА_1 на профілактичний облік, як особи схильної до втечі.

Судом враховується також наступне.

Відповідно до ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими (абз. 1).

Згідно зі ст. 2 КВК України, кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 3 КВК України передбачено, що до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України (ч.1).

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання (ч.2).

Статтею 7 КВК України визначено, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку (ч. 1).

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 2).

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання (ч. 4).

На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (ч. 2 ст. 151 КВК України).

Згідно з ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Відповідно до вимог п. 57 розділу XІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2003 № 275 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), нагляд за засудженими є системою заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення (обмеження) волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених та безпеки персоналу установ.

У відповідності з положеннями абзаців 3, 4, 5, 6 п. 57 розділу ХІ Правил, з метою підтримання належного правопорядку в установах виконання покарань, попередження злочинів та правопорушень серед засуджених здійснюється комплекс спеціальних профілактичних заходів щодо виявлення, постановки на облік та організацію нагляду за особами, схильними до вчинення правопорушень.

Виявлення та постановка на профілактичний облік засуджених, які вчинили правопорушення або мають намір їх вчинити, здійснюється оперативним персоналом шляхом досконалого вивчення матеріалів особової справи засуджених, перевірки відомостей щодо їх поведінки в ізоляторах тимчасового утримання, слідчих ізоляторах, лікувально-профілактичних закладах тощо, журналів обліку порушень режиму, рапортів приймання-здавання чергувань, даних медичної частини, перегляду кореспонденції, а також інформації персоналу соціально-психологічної служби та відділу нагляду і безпеки.

Індивідуальна профілактична робота із засудженими, які перебувають на профілактичних обліках, здійснюється цілеспрямовано, планомірно, диференційовано з урахуванням особистості правопорушника, характеру і ступеня його соціальної занедбаності, небезпеки вчиненого злочину та інших особливостей, що мають значення для правильного вибору методів і заходів впливу.

У разі переведення засудженого, який перебуває на профілактичному обліку, до іншої установи оперативний персонал долучає до його особової справи відповідні довідки-орієнтування із зазначенням підстави та терміну перебування на обліку.

Крім того відповідно до витребуваного судом витягу з Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань № 205/Дск від 22.10.2004, а саме п. 34вбачається, що з метою підтримання належного правопорядку в КВУ, попередження злочинів та правопорушень серед засуджених, забезпечення їх безпеки та персоналу в установах здійснюється комплекс спеціальних профілактичних заходів щодо виявлення, постановки на облік та організації нагляду за особами, схильними до порушень установленого порядку відбування покарання. Визначаються категорії засуджених, які підлягають постановці на профілактичний облік і поведінка яких потребує постійного нагляду.

Виявлення та постановка на профілактичний облік засуджених, які вчинили порушення установленого порядку відбування покарання або мають намір їх вчинити, здійснюється оперативними працівниками спільно з працівниками відділу нагляду і безпеки та соціально-психологічної служби шляхом досконалого вивчення матеріалів особових справ засуджених, перевірок відомостей щодо їх поведінки в ізоляторах тимчасового утримання, слідчих ізоляторах, лікувально-профілактичних закладах місць позбавлення волі тощо, журналів обліку порушень режиму, рапортів прийому-здачі чергувань, даних медичної частини, перегляду кореспонденції.

Підставами для постановки і зняття з профілактичного обліку засуджених є матеріали, що характеризують їх спосіб життя, поведінку, зібрані начальником відділення соціально-психологічної служби спільно з працівниками відділу нагляду і безпеки та оперативного відділу. Ці матеріали, а також результати роботи з особами, які перебувають на профілактичних обліках, щомісячно розглядаються профілактичною комісією на чолі з начальником установи або особою, яка виконує юго обов`язки.

Особи, яких взято на профілактичний облік, в обов`язковому порядку закріплюються наказом по установі за певними працівниками установи, які зобов`язані здійснювати постійний контроль за їх поведінкою і щомісячно доповідати рапортом начальнику оперативного відділу, який зазначені відомості аналізує і вносить у відповідну справу.

Інформація щодо осіб, взятих на профілактичний облік, доводиться до особового складу установи на інструктажах та нарадах, у першу чергу, до молодших інспекторів чергової зміни (записи у маршрутних картках) та осіб, які входять до складу оперативної групи установи.

Списки осіб, які перебувають на профілактичному обліку, складаються працівниками оперативної служби, розміщуються у черговій частині (використовуються під час інструктажів), відділеннях соціально-психологічної служби (на засуджених зазначеного відділення), у начальників цехів та майстрів (на засуджених, які виводяться на роботу), у контрольній картотеці робляться відповідні відмітки. Стенди з фотокартками та установочними даними на засуджених, схильних до втечі, нападу на адміністрацію та захоплення заручників, розміщуються у чергових частинах, міжзонних КПП, КПП по пропуску людей та автотранспорту, класах службової підготовки.

Рішення про постановку на профілактичний облік приймається профілактичною комісією на чолі з начальником установи і оформлюється протоколом, у якому вказуються: прізвище, ім`я, по батькові засудженого, його установочні дані, підстави постановки та строк перебування на обліку.

Спальні і робочі місця осіб, яких взято на профілактичний облік, надаються в гуртожитках, цехах (дільницях), які добре проглядаються і контролюються. Під час руху строєм засуджені, які перебувають на профілактичному обліку, йдуть у першій шерензі.

У разі переведення засудженого, який перебуває на профілактичному обліку, до іншої установи працівник відділу нагляду і безпеки або оперативний працівник долучає до його особової справи відповідні довідки-орієнтировки із зазначенням підстави та терміну перебування на обліку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на підставі рішення профілактичної комісії Хмельницького слідчого ізолятора від 01.06.2010, поставлено на профілактичний облік як схильного до втечі.

Згідно абзацу 6 п. 57 розділу ХІ Правил (чинних на час винесення спірного Наказу) та п.34 Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань № 205/Дск від 22.10.2004, у разі переведення засудженого, який перебуває на профілактичному обліку, до іншої установи оперативний персонал долучає до його особової справи відповідні довідки-орієнтування із зазначенням підстави та терміну перебування на обліку.

Таким чином, після переведення ОСОБА_1 до Катеринівської ВК (46), при досконалому вивченні матеріалів особової справи засудженого, наказом начальника від 19.05.2011, його поставлено на профілактичний облік як схильного до скоєння втечі до кінця строку відбування покарання.

По прибуттю в ЗВК № 58, 27.09.2018 ОСОБА_1 також поставлено на профілактичний облік.

Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що йому стало відомо про постановку його на профілактичний облік лише після того, як по прибуттю в ЗВК № 58 у кінці вересня 2018 року до нього почали застосовувати кайданки.

Однак позивачем не доведено, що саме на підставі наказу начальника Катеринівської ВК (46) від 19.05.2011, чи за рішенням комісії ЗВК № 58 від 27.09.2018 про постановку на профілактичний облік до нього застосовуються кайданки.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, з лютого 2019 року ОСОБА_1 перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до втечі (протокол додаткового засідання профілактичної комісії ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» від 04.02.2019 № 6).

Також аналізуючи вищевказані нормативно-правові акти, якими керувалися посадові особи виконання покарань при постановці ОСОБА_1 на профілактичний облік, як особи схильної до втечі, а саме оперативні дані службових осіб установи виконання покарань, які відображені у відповідних рапортах та довідці-орієнтування починаючи з 01.06.2010, та відображені в особовій справі, стали передумовою постановки позивача на вказаний профілактичний облік у відповідних установах виконання покарань у яких він відбував та відбуває покарання.

Слід зазначити, що причини постановки ОСОБА_1 на профілактичний облік, як особи схильної до втечі, починаючи з 2010 року на теперішній час не вичерпалися, та станом на лютий 2019 рік також мали місце, що стверджується протоколом засідання профілактичної комісії Хмельницького СІЗО № 6 від 04.02.2019.

За таких обставин, оскаржуваний наказ, прийнятий відповідачем правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст. 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Судом враховано також і те, що згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивачем не було доведено заподіяння йому моральної шкоди внаслідок протиправних дій Державної установи "Катеринівська виправна колонія (№ 46)", при цьому така позовна вимога є похідною від інших заявлених вимог, в задоволенні яких відмовлено, а тому в суду немає підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна установа «Замкова виправна колонія (№58)», про визнання протиправними та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, стягнення моральної шкоди,відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : утримується в Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп у матеріалах справи відсутній;

Відповідач - Державна установа «Катеринівська виправна колонія (№ 46)»: адреса місцезнаходження - с. Катеринівка, Сарненський район Рівненської області, ;

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна установа «Замкова виправна колонія (№ 58)»: адреса місцезнаходження - м. Ізяслав, вул. Гагаріна, 2 Хмельницької області, .

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2020 року.

Суддя: Р. В. Пашкевич