Справа № 640/20592/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі-позивач/ ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної архітектурно - будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції України в Київській області (далі-відповідач) про визнання протиправним рішення № 1 від 06.06.2018 р. про зупинення дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки НОМЕР_1 від 22.12.2017 р., винесене відповідачем; скасування рішення № 1 від 06.06.2018 р. про зупинення дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки НОМЕР_1 від 22.12.2017 р., винесене відповідачем як протиправне та зобов`язати відповідача зареєструвати повідомлення позивача від 26.06.2017 р. про початок виконання будівельних робіт на підставі Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р. забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення № 1 від 06.06.2018 р. про зупинення дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки НОМЕР_1 від 22.12.2017 р., що призвело до відмови в реєстрації повідомлення позивача від 02.06.2017 р. про початок виконання будівельних робіт на підставі Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р. забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.09.2019 р. позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № 1 від 06.06.2018 р. про зупинення дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки НОМЕР_1 від 22.12.2017 р., винесене Державною архітектурно - будівельною інспекцією України в особі Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції України в Київській області. Зобов`язано Державну архітектурно - будівельну інспекцію України в особі Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції України в Київській області розглянути питання про реєстрацію повідомлення ОСОБА_1 від 26.06.2017 р. про початок виконання будівельних робіт на підставі Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р. забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час прийняття рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки під час перевірки встановлено невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил. Вказаним обставинам не була надана оцінка судом першої інстанції.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Також просить розглядати справу без участі представника позивача.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 14.12.2017 р. № 65/5, ОСОБА_1 наданий будівельний паспорт забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку.

11.05.2018 р. позивачем подано до Департаменту повідомлення про початок виконання будівельних робіт на підставі Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р. забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку.

Однак, листом від 18.06.2018 р. № 10/10-34/1806/02 відповідачем відмовлено у реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, з огляду на зупинення дії Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р., згідно рішення № 1 від 06.06.2018 р.

Відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Боярської міської ради проведено позапланову перевірку на об`єкті нагляду, якою встановлено, що будівельний паспорт забудови земельної ділянки НОМЕР_1 від 22.12.2017 р. прийнято з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме вимог п. 3.25* додатку 3.1 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", п. 2.12, п. 4.4, п. 4.7 ДБН В.1.1.7 "Захист від пожежі. Пожежна безпека об`єктів будівництва", вимог додатку Б "Терміни та визначення понять" ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", вимог п. 1.3, п. 2.1, п. 2.4, п. 2.8, п. 2.10 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

За результатами зазначеної перевірки складено акт від 06.06.2018 р. та винесено рішення № 1 від 06.06.2018 р. про зупинення дії будівельного паспорту забудови земельної ділянки НОМЕР_1 від 22.12.2017 р.

26.06.2018 р. позивачем повторно направлено до відповідача повідомлення про початок виконання будівельних робіт на підставі Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р. забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку, однак у проведенні такої реєстрації позивачу відмовлено з підстав зупинення дії Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р.

Не погоджуючись із винесеним рішенням № 1 від 06.06.2018 р., позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що для отримання будівельного паспорту позивачем було надано пакет документів відповідно до вимог Порядку № 103 та отримано будівельний паспорт з вимогами до забудови земельної ділянки. Отримуючи документи для забудови земельної ділянки, позивач не мав зауважень чи обтяжень, встановлених відповідачем чи законодавством України. Позивачем виконані всі необхідні дії щодо отримання на законних підставах необхідних документів для забудови відповідно до діючого законодавства, а відтак суд першої інстанції визнав, що рішення № 1 від 06.06.2018 р. про зупинення дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки НОМЕР_1 від 22.12.2017 р., винесене відповідачем, є протиправним та підлягає скасуванню, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зареєструвати повідомлення позивача від 02.06.2017 р. про початок виконання будівельних робіт на підставі Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р. забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку, оскільки це буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а тому суд, застосовуючи приписи ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача розглянути питання про реєстрацію повідомлення позивача від 02.06.2017 р. про початок виконання будівельних робіт на підставі Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р. забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року N 687-XIV (далі - Закон N 687-XIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону №687-XIV проект - документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Водночас, відповідно до ст. 27 Закону № 3038-V забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 103 від 5 липня 2011 року розроблено та затверджено Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (надалі - Порядок № 103), відповідно до п. 2.1 якого, видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг.

Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входить заява на видачу будівельного паспорту зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку, засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію, ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у томі числі автономного, що плануються до застосування, тощо), проект будівництва (за наявності), засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 вказаного Порядку, у разі зміни намірів забудови земельної ділянки (розміщення нових або реконструкція існуючих об`єктів), реалізація яких не перевищує граничнодопустимих параметрів, до будівельного паспорта можуть вноситись зміни.

Внесення змін до будівельного паспорта здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку та на умовах, визначених для його отримання, протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять:

заява на внесення змін до будівельного паспорта за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку;

примірник будівельного паспорта замовника;

ескізні наміри змін (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, фасади та плани поверхів нових об`єктів із зазначенням габаритних розмірів тощо);

засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Згідно із п. 4 Порядку № 103, пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання (п. 2.5 цього ж Порядку).

Отже, невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні та державним будівельним нормам, стандартам і правилам є підставою для повернення документів для видачі будівельного паспорту.

Судом першої інстанції встановлено, що для отримання будівельного паспорту позивачем було надано пакет документів відповідно до вимог вищезазначеного Порядку № 103 та отримано будівельний паспорт з вимогами до забудови земельної ділянки.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 14.12.2017 р. № 65/5, ОСОБА_1 наданий будівельний паспорт забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку.

На підставі виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Київської області будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р., позивач звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт на підставі Будівельного паспорту НОМЕР_1 від 22.12.2017 р. забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції садибного (індивідуального) житлового будинку.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції зауважив, що отримуючи документи для забудови земельної ділянки, позивач не мав зауважень чи обтяжень, встановлених відповідачем чи законодавством України. Позивачем виконані всі необхідні дії щодо отримання на законних підставах необхідних документів для забудови відповідно до діючого законодавства.

Усуваючи неповноту встановлених судом першої інстанції обставин, колегія суддів зазначає, що у період з 29.05.2018 р. по 11.06.2018 р. Департаментом, на підставі звернення гр. ОСОБА_2 від 21.05.2018 р., яке надійшло службовою запискою заступника директора Департаменту - начальника відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Старущенка Я.В. від 23.05.2018 р. № 10/10-20/2305/08/01, наказу Держархбудінспекції від 25.05.2018 р. № 650, направлення на проведення планової перевірки № 10 від 25.05.2018 р. проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Боярської міської ради містобудівної діяльності, а саме: видача будівельного паспорта забудови земельної ділянки від 22.12.2017 р. НОМЕР_1.

За результатами перевірки встановлені наступні порушення під час прийняття об`єктом нагляду рішення щодо видачі будівельного паспорту:

Відділом видано будівельний паспорт на «Реконструкцію садибного (індивідуального) житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 від 22.05.2017 р.

В ході перевірки Будівельного паспорта НОМЕР_1 від 22.05.2017 р. виявлено відомості про порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: в намірах забудови відсутні брандмауер (протипожежна стіна 1-го типу, яка на всю висоту та ширину (або довжину) будинку відокремлює одну його частину від іншої, що перевищує покрівлю будинку не менше як: на 0,5 м), отже, відсутні обґрунтовані рішення щодо відповідності блокування частини будинку з будинком на суміжній земельній ділянці, відповідно до вимог п.3.25*, додаток 3.1 ДБН 360-92**, п. 2.12, п.4.4, п. 4.7 ДБН В.1.7-2002. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, номер запису про право реєстрації № 16205240 від 03.09.2016 р., будинок знаходиться у спільній частковій власності, документів, що підтверджують виділення часток будинку в натурі відсутні в матеріалах будівельного паспорту, отже, вказаний будинок має ознаки двоквартирного, що відповідно до додатку Б «Терміни та визначення понять» ДБН В.2.2-152005, не належить до індивідуальних (садибних) житлових будинків, а є багатоквартирним житловим будинком зблокованого типу, будівництво якого на основі будівельного паспорту не передбачено, відповідно до Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 05.07.2011 р. № 103.

Відповідно до Генерального плану «Генеральний план г. Боярка (дата: 1969, М1:5000, «Боярка Генеральний План», розробник «Украинский государственный научно-исследовательский институт проектирвания городов «Гипроград», затверджений рішенням виконавчого комітету Київської обласної ради депутатів трудящих від 13.09.1971 р. № 570, «Условний обозначения», земельна ділянка знаходиться на території, що за функціональним призначенням відноситься до «Территория индивидуальной застройки». Відповідно до п. 5.10 ДСТУ- Н Б.1.1-12:2011 «Настанова про склад та зміст плану зонування території (зонінг)», Розділ Житлові зони призначені для забудови житловими будинками різних типів і поверховості в залежності від місця розташування і характеру забудови території: - блокованої малоповерхової забудови Ж-2 розташування зблокованих житлових будинків з виходом з кожної квартири на земельну ділянку з поверховістю до 3 поверхів.

Таким чином, відповідачем повернуто документи позивача у зв`язку із невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил, та невизначенням в межах наданих повноважень типу житлового будинку відповідно до додатку Б «Терміни та визначення понять» ДБН В.2.2-15-2005, у т.ч. відповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам п. 1.3, п.2.3 Порядку № 103, чим порушено вимоги п. 3.25*, додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 2.12, п. 4.4, п. 4.7 ДБН В.1.1.7-2002 «Захист від пожежі. Пожежна безпека об`єктів будівництва», вимоги додатку Б «Терміни та визначення понять» ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», вимоги п.1.3, п. 2.1, п. 2.3, п. 2.4, п. 2.8, п. 2.10 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіонбуду № 103 від 05.07.2011 р. та вимогам ст. 5, ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З урахуванням вищенаведених висновків, Департаментом прийнято рішення № 1 від 06.06.2018 р. про зупинення дії паспорту забудови земельної ділянки НОМЕР_1 від 22.12.2017 р.

Згідно із затвердженими наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. № 44 Державними будівельними нормами "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" ДБН 360-92**, ці Норми поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України та є обов`язковими для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Згідно із п.п. 1.3, 2.1, 2.3 - 2.5 Порядку № 103 - параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення", ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

У відповідності з таблицею 1 обов`язкового додатку 3.1 ДБН 360- 92**, мінімальний протипожежний розрив у даному випадку повинен становити 6 м.

Але, згідно приписів Примітки 3 вказаного Додатку 3.1. ДБН 360- 92** - відстані між будинками і спорудами приймаються у світлі між зовнішніми стінами або іншими конструкціями. За наявності конструкцій будинків і споруд, що виступають більше, як на 1 м, виготовлених із спалимих матеріалів, приймається відстань між цими конструкціями. Відстань між стінами будинків без віконних прорізів допускається зменшувати на 20%, за винятком будинків ІІІа, Шб, IV, IVa, і V ступенів вогнестійкості.

Відповідно до вимог Примітки 6 вказаного додатку - відстані між будинками І і ІІ ступенів вогнестійкості допускається передбачати менше 6 м за умови, якщо стіна вищого будинку, розміщеного навпроти іншого будинку, є протипожежною.

Брандмауер у будівництві - глуха вогнестійка, зазвичай мурована, стіна, що поділяє будівлю по вертикалі на дві самостійні частини. Споруджується брандмауер, задля перешкоджання поширенню пожежі з однієї частини будинку на іншу.

Нормами ДБН пожежна безпека об`єктів будівництва ДБН В.1.1.7- 2002 встановлено пожежно-технічну класифікацію будівельних матеріалів, конструкцій, протипожежних перешкод, зовнішніх пожежних драбин, сходів та сходових кліток, будинків і споруд (надалі - будинків), приміщень, а також загальні вимоги щодо забезпечення безпеки людей у разі виникнення пожежі, пожежної безпеки конструктивних та об`ємнопланувальних рішень, обладнання будинків, приміщень інженерно-технічними засобами захисту від пожежі.

Норми поширюються на нове будівництво, розширення, реконструкцію, технічне переоснащення, реставрацію, капітальний ремонт будинків і приміщень різного призначення. Вимоги щодо забезпечення пожежної безпеки під час експлуатації будинків і приміщень встановлюються відповідними нормативними документами (надалі - НД) системи стандартизації та нормування в будівництві, а також нормативно-правовими актами з питань пожежної безпеки.

Відповідно до п. 4.4, п. 4.7 ДБН В.1.1.7- 2002 протипожежні стіни 1-го типу, які на всю висоту та ширину (або довжину) будинку відокремлюють одну його частину від іншої, повинні: а) забезпечувати непоширення пожежі в суміжні частини будинку в разі однобічного обвалення конструкцій, що прилягають до цих стін; б) спиратися на фундаменти або на фундаментні балки, перетинати всі конструкції та поверхи будинку; в) перевищувати покрівлю будинку не менше як: на 0,6 м, якщо хоча б один з елементів покриття, за винятком покрівлі, виконано з матеріалів груп горючості Г3 або Г4; на 0,3 м, якщо хоча б один з елементів покриття, за винятком покрівлі, виконано з матеріалів груп горючості Г1 або Г2. ДБН В.1.1-7-2002 С 9 Протипожежні стіни можуть не перевищувати покрівлю, якщо всі елементи покриття, за винятком покрівлі, виконано з негорючих матеріалів.

У разі поділу будинку на протипожежні відсіки за підпунктом а) пункту 4.3 протипожежною стіною повинна бути стіна вищої та/або ширшої частини будинку. Допускається у зовнішній частині протипожежної стіни розміщувати вікна, двері, ворота з ненормованими межами вогнестійкості на відстані не менше як 8 м по вертикалі над покрівлею і не менше як 4 м по горизонталі від стін прилеглої частини будинку.

Згідно із п. 6.7 ДБН Б.1.1-22:2017, п. 5.10 ДСТУ-Н Б Б.1.1-12:2011 Житлові зони Ж. Житлові зони у своєму складі містять території, що призначаються для розташування житлових будинків, споруд для зберігання індивідуальних транспортних засобів, окремих вбудованих чи прибудованих об`єктів соціального і культурно-побутового обслуговування населення та інших об`єктів, що не потребують встановлення санітарно-захисних зон та не створюють негативного впливу на оточуюче середовище. Житлові зони призначені для забудови житловими будинками різних типів і поверховості в залежності від місця розташування і характеру забудови території:

- садибної забудови Ж-1 розташування одноквартирних житлових будинків до 3 поверхів із земельними ділянками та зблокованих одно-двоквартирних житлових будинків на сусідніх земельних ділянках. Допускається розміщення об`єктів обслуговування цієї зони, гаражів для збереження автомобілів, споруд інженерно-технічного забезпечення.

- блокованої малоповерхової забудови Ж-2 розташування зблокованих житлових будинків з виходом з кожної квартири на земельну ділянку з поверховістю до 3 поверхів. Допускається розміщення об`єктів обслуговування цієї зони, гаражів для зберігання автомобілів, споруд інженерно-технічного забезпечення.

Відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 додатку Б «Терміни та визначення понять», зблокований жилий будинок - це будівля квартирного типу, що складається із двох чи більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на прибудинкову територію чи вулицю.

Одноквартирний жилий будинок - індивідуальний жилий будинок, який має прибудинкову територію.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії будівельного паспорту, житловий будинок дійсно має ознаки двоквартирного будинку, а відтак відповідно до вищевказаних термінів він не належить до індивідуальних (садибних) житлових будинків, а є будинком зблокованого типу, будівництво якого на підставі будівельного паспорту не передбачено Порядком № 103.

При цьому, в порушення п. 3.25*, додатку 3.1 ДБН 360-92**, п. 2.12, п. 4.4, п. 4.7 ДБН В.1.7-2002 позивачем не надано відповідачу обґрунтовані рішення щодо відповідності блокування частини будинку з будинком на суміжній території, що вчинено з порушенням норм пожежної безпеки, а в будівельному паспорті відсутня відмітка із зазначенням зони житлової забудови.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що будинок знаходиться у спільній частковій власності. Натомість в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують виділення часток будинку внатурі.

Таким чином, вищевказані порушення свідчать про невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам державних будівельних норм, стандартів та правил, що залишилось поза увагою відділу містобудування та архітектури Боярської міської ради. Також вказані обставини не були досліджені судом першої інстанції.

Щодо повноважень відповідача на зупинення дії будівельного паспорту, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 41 1 Закону № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (далі - нагляд) визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 р. N 698 (надалі - Порядок N 698).

Пунктами 2, 3 Порядку N 698 нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду. Основними завданнями нагляду є: 1) виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність", органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності;

2) скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів;

3) притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності відповідно до закону.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції (пп. 6 п. 6 цього Порядку).

Відповідно до п.п. 32, 33 Порядку N 698, якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об`єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення. Інформація про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

У разі зупинення дії рішення об`єкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.

Головний інспектор будівельного нагляду розглядає питання щодо відновлення дії зупиненого рішення протягом п`яти робочих днів з дня надходження від об`єкта нагляду інформації про усунення виявлених порушень.

Про відновлення дії рішення об`єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 7, яке надсилається об`єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення. Інформація про відновлення дії рішення об`єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Аналіз наведених норм права дає підстави суду дійти висновку, що до повноважень інспектора з будівельного нагляду належить право прийняття рішень про скасування зупинення дії рішень суб`єктів нагляду у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду.

А відтак, висновки суду першої інстанції стосовно того, що положеннями Порядку № 103 уповноважені органи містобудування та архітектури та інші суб`єкти містобудування не наділені повноваженнями щодо скасування (анулювання) будівельного паспорту, видачі нового будівельного паспорта замовнику з будь-яких підстав (в тому числі з підстав порушення будівельних норм, державних стандартів і правил), є помилковими.

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про правомірність винесеного відповідачем рішення № 1 від 06.06.2018 р. про зупинення дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки НОМЕР_1 від 22.12.2017 р., а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити, оскільки судом першої інстанції не повно з`ясовано фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та порушено норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко