Справа № 1.380.2019.005580
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Зубачик Н.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.005580 пров. № А/857/532/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ласунка-Маркет» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.005580 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Ласунка-Маркет» до Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ :

28.10.2019р. позивач Приватне підприємство «Ласунка-Маркет» (надалі ПП «Ласунка-Маркет») звернувся в суд із позовом до Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ43130 від 21.08.2019р. та зобов`язанням видалити інформацію про правопорушення яке зафіксоване 21.08.2019р. в 13.00 год. 12 хв за транспортним засобом Mercedes-benz, модель Vario 815D номерний знак НОМЕР_1 .

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29.11.2019р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ПП «Ласунка-Маркет» подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Галицького районного суду м. Львова від 29.11.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

21.08.2019р. постановою інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Грем І.В. по справі про адміністративне правопорушення ЛВ43130 визнано винним керівника ПП «Ласунка-Маркет» ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту даної постанови видно, що 21.08.2019р. в 13 год. 12 хв., водій транспортного засобу марки Mercedes-benz, модель Vario 815D номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» чим здійснив перешкоду дорожньому руху та порушив п.8.4в і 33.3.34, та 15.10 «а» ПДР України.

Вказаний транспортний засіб зареєстровано за ПП «Ласунка-Маркет».

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту ст. 251 КУпАП видно, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із змісту ч.1 ст.77 КАС України видно, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що із наявних у справі фотознімків транспортного засобу марки Mercedes-benz, модель Vario 815D номерний знак НОМЕР_1 неможливо встановити чи припаркований автомобіль в межах дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», на що суд першої інстанції не звернув увагу.

При цьому, висновки інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради про порушення позивачем п.8.4в і 33.3.34, та 15.10 «а» ПДР України не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх та достовірних доказах.

ч.4 ст.159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач не подав суду відзив на позовну заяву та в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України не надав суду жодних належних, достовірних та допустимих доказів які підтверджують ту обставину, що водій транспортного засобу марки Mercedes-benz, модель Vario 815D номерний знак НОМЕР_1 вчинив порушення п п.8.4в і 33.3.34, та 15.10 «а» ПДР України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки Управління безпеки міста Львівської міської ради всупереч ст.77 КАС України як суб`єкт владних повноважень не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, а тому, позов в цій частині слід задовольнити.

Разом з тим, не підлягає до задоволення позов в частині визнання протиправними дій інспектора із паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Грема І.В. та зобов`язання видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень виходячи з наступних підстав.

В п. 1 ч. 2 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Обов`язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, як правового акта індивідуальної дії є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, зокрема обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов`язків. З огляду на те, що в правовому регулюванні приймає участь саме те рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права та обов`язки позивача, то дії такого суб`єкта владних повноважень або його посадової особи, які здійснюються у процедурі, яка передує прийняттю рішення не можуть бути окремим предметом судового розгляду, так як такі дії не мають безпосереднього впливу на правовий статус особи, яка звернулась із позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Безпосередній вплив на обсяг прав, свобод та інтересів особи має постанова про адміністративне правопорушення, яка приймається на підставі низки процесуальних дій посадової особи суб`єкта владних повноважень.

Отже, дії відповідача щодо прийняття постанови про адміністративне правопорушення не може бути предметом оскарження до адміністративного суду окремо від оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Обставини щодо правомірності дій посадової особи при прийнятті постанови входять до предмету доведення у справі за позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень (постанова про адміністративне правопорушення), а їх правова оцінка судом на відповідність встановлених законом компетенції суб`єкта владних повноважень та порядку їх вчинення може бути підставою для скасування рішення як протиправного внаслідок вчинення посадовими особами суб`єкта владних повноважень дій не у спосіб та не у порядку, встановлених законом.

Тобто, прийняття постанови це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Оскільки, згідно ч. 3 ст. 286 КАС України перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає в судовому порядку визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень щодо прийняття постанови. Відповідність та законність дій щодо складання постанови відповідачем має оцінюватись судом в провадженні якого знаходиться матеріали про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити частково. В решті вимог відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ласунка-Маркет» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.005580 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЛВ № 43130 від 21 серпня 2019 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.Я. Макарик

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 10.02.2020р.