Справа № 278/222/20
Суддя: Грубіян Є. О.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 278/222/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Фурман О.А., розглянув цивільну справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 - Касянчука Сергія Вікторовича до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Прийняте рішення позивач вважає незаконним з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №35 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 26.11.2019 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн (а.с. 5).

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вказано в постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2019 року серії МІ №002140, складеного спеціалістом 1-ї категорії муніципальної інспекції Житомирської міської ради Сахацьким В.В., позивач 23.10.2019 року близько 11 години 15 хвилин по вул. Перемоги, 53 в м. Житомирі самовільно на фасаді (вікні) приміщення торгівельного комплексу житлового будинку допустив розміщення об`єкту зовнішньої реклами, чим порушив п. 5 ч. 1 ст. 16 ЗУ "Про благоустрій населених пунктів", відповідальність за що передбачена ст. 152 КУпАП.

Представник позивача зазначає, що позивача необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності як суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки останній таким не являється. Крім цього, позивач не займає будь-яку посаду, в тому числі і зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, офіційно взагалі непрацевлаштований, приміщення, на якому було розміщено зовнішню рекламу, позивачеві не належить і у останнього відсутнє право користування ним. Відтак, позивач взагалі не має будь-якого відношення до інкримінованого адміністративного правопорушення та на підставі цього позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позов у встановлений судом строк не подав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи, при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем враховані вищезазначені вимоги законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання протиправною та скасування даної постанови.

Більше того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав письмові пояснення, згідно яких зобов`язався у встановлений термін зробити дозвільні документи. Такі письмові пояснення позивача свідчать про те, що останній на час складання вказаного протоколу не заперечував своєї вини в інкримінованому адміністративному правопорушенні, та, власне, проти самого протоколу про адміністративне правопорушення. Як зазначено в такому протоколі, до останнього додавалися фото, однак позивач їх суду не надав.

Як зазначає в позові заявник та підтверджується постановою, він був відсутній при розгляді адміністративною комісією вищезгадуваної постанови, однак причин неявки в судове засідання в позові не зазначає.

Позивач зазначає, що він є офіційно непрацевлаштованим, однак належних доказів цьому суду не надав.

Безпідставним посиланням позивача є і той факт, що комісією на нього накладено адміністративне стягнення як на суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки згідно санкції ст. 152 КУпАП за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, на громадян може бути накладено стягнення у виді штрафу від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент накладення стягнення становило від 340 гривень до 1 360 гривень. В той же час, ані протокол про адміністративне правопорушення, ані оскаржувана постанова не містять інформації про те, що на позивача накладено стягнення саме як на суб`єкта підприємницької діяльності.

Отже, доводи позивача, викладені ним в адміністративному позові, про те, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, суд розцінює як версію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, що спростовуються дослідженими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача є правомірними та свідчать про законність прийнятого ним рішення стосовно винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, за вчинене останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 243 - 247 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено - 6 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Грубіян