Справа № 815/1086/18
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Одеса справа №815/1086/18

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), в якому позивач просить суд зобов`язати відповідача провести йому перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та довідки заступника Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області за вих.№19254, якою підтверджено новий розмір грошового забезпечення за посадою, з якої позивач звільнений, а саме старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах неповнолітніх, з урахуванням нового посадового окладу та окладу за спеціальним званням та виплатити різницю в недоотриманій з вини відповідача з 01.01.2016 року пенсії та виплачувати перераховану позивачу пенсію в новому розмірі, без обмеження кінцевої дати виплат.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ України та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 17.01.2018 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з вимогою про перерахунок йому пенсії на підставі довідки, виданої та надісланої відповідачу ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області №19254, починаючи з 01.01.2016 року.

Листом від 30.01.2018 року №157/С-11 головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивачу, що перерахунок пенсії буде здійснено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Не погодившись з цим, ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надав до суду відзив на адміністративний позов, який мотивований тим, що 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», що набрала чинності 01.03.2018 року. Відповідно до цієї постанови ГУПФУ в Одеській області 23.03.2018 року позивачу вже було проведено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №19254. Також відповідач зазначив, що виплата позивачу перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року буде відбуватись з дотриманням календарної черговості після виділення коштів на фінансування таких виплат з Державного бюджету. Таким чином, у зв`язку із прийняттям постанови №103, у спірних правовідносинах відсутні правові підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії за вказаною в позовних вимогах довідкою.

Щодо раніше виданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області довідки №19254 представник відповідача у відзиві на адміністративний позов зазначила, що Міністерство внутрішніх справ України листом від 28.02.2018 року №2900/05/22-2018 повідомило Пенсійний фонд України про неможливість проведення перерахунку пенсій на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, поданих до пенсійних органів до набрання чинності Постановою КМУ №103, оскільки в таких довідках зазначена інформація про розмір премії за грудень 2015 року, а нові довідки про розмір грошового забезпечення на підставі списків, наданими органами Пенсійного фонду України, будуть містити розмір премії за січень 2016 року та нові оклади за спеціальними званнями.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Верховного суду у зразковій справі №Пз/9901/8/18.

Ухвалою суду від 11.02.2020 поновлено провадження у справі №815/1086/18.

Дослідивши адміністративний позов позивача та відзив Головного управління ПФУ в Одеській області, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.15).

17.01.2018 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з вимогою перерахувати йому пенсію починаючи з 01.01.2016 року на підставі довідки виданою ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про грошове забезпечення (а.с.18).

При цьому судом встановлено, що на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у відповідача була наявна зазначена довідка, яка в централізованому порядку надсилалась до органу Пенсійного фонду України ліквідаційною комісією ГУ МВС в Одеській області (а.с.17).

Відповідно до зазначеної довідки №19254, виданої на підставі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказу МВС України №260 від 06.04.2016 року, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 за посадою старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах неповнолітніх УМВС на Одеській залізниці складає 6680, 35 грн., а саме: посадовий оклад - 2600,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням - 1800,00 грн.; надбавка за стаж служби (40%) 1760,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 390, 00 грн., премія (1, 99%) 130, 35 грн. (а.с.17).

Листом від 30.01.2018 року №157/С-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивачу, що перерахунок пенсії буде здійснено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с.19).

У березні 2018 року на адресу ГУ ПФУ в Одеській області від ліквідаційної комісії ГУМВС України у Одеській області надійшла оновлена довідка позивача №19254 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 15.11.2015 року та № 103 від 21.02.2018 року (а.с.40).

Як було встановлено судом, оновлена довідка містить наступні складові грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 2600,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням - 1800,00 грн.; надбавка за стаж служби (40%) 1760,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 390, 00 грн., премія (6, 06%) 396, 93 грн., а всього 6946, 93 грн.

Згідно протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 загальний розмір пенсії, перерахованій позивачу з 01.04.2018 року складає 3820, 81 грн. щомісячно (а.с.39).

Разом з тим, згідно розрахунку на доплату пенсії, позивачу було донараховано суму невиплаченої пенсії, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року буде виплачена позивачу починаючи з 01.01.2019 року (а.с.41).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-ХII).

Відповідно до даного закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року №900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей.

Вказаним Законом внесено доповнення до ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а саме статтю 63 доповнено новою частиною - перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтею 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Положеннями абзацу 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до ст.102 Закону України Про Національну поліцію: пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України - Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено Порядком №45.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. 2, 3 ст. 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі (п. 4 Порядку № 45).

Отже, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера, так і повідомлення територіальним органом МВС про збільшення грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області з відповідною заявою про перерахунок його пенсії, згідно довідки №19254, наданої заступником ліквідаційної комісії УМВС України в Одеській області відповідачу (а.с.18).

В свою чергу Пенсійний фонд України листом від 28.03.2017 №9493/02-23 повідомив свої структурні підрозділи про підстави проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Також, в листі зазначено, що перерахунок та виплата перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) (зокрема й позивача) буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с.34).

30.03.2017 року відповідач листом від №4422/03 направив до ліквідаційної комісії ГУ МВС запит щодо надання довідок про розміри грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії та надав списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (а.с. 48).

На підставі отриманих списків ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Одеській області підготувала та відправила головному управлінню Пенсійного фонду України довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 №19254 станом на 01 січня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 №19254 станом на 01 січня 2016 року відповідачем отримано 22.05.2017 року. Разом з тим, перерахунок пенсії позивачу було здійснено ГУ ПФУ в Одеській області лише 01.04.2018 року.

Несвоєчасний перерахунок відповідно до відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначив, що відповідно до листа Міністерства Внутрішніх справ від 28.02.2018 року №2900/05/21-2018 не може використовуватись для здійснення перерахунку пенсії, оскільки вона була надана органам пенсійного фонду України до набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Наданий представником Головного управління Пенсійного фонду України до суду лист МВС України від 28.02.2018 року №2900/05/22-2018 року, в якому Міністерством внутрішніх справ України зазначено про неможливість проводити перерахунок пенсій з використанням довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного з урахуванням премії за грудень 2015 року (абзац 4 листа), суд в якості обґрунтування правомірності дій відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії позивачу у 2017 році не приймає, оскільки право на такий перерахунок у ОСОБА_1 виникло з моменту набрання чинності Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII та отримання пенсійним органом від ліквідаційної комісії довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Саме з цього моменту, а ні з моменту звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою від 17.01.2018 року, у відповідача, на думку суду виник обов`язок щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Вирішуючи спір, суд враховує, що Верховним Судом винесено рішення від 15.02.2018 року у зразковій справі № Пз/9901/8/18 (820/6514/17), яка відповідає ознакам даної справи, та у наведеному рішенні Верховний Суд дійшов висновку, що відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови № 988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому обрання способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин визначається з урахуванням принципів адміністративного судочинства та змісту ст.ст. 2, 5, 245 КАС України.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Повноваження адміністративного суду у разі задоволення адміністративного позову визначені частиною 2 ст. 245 КАС України, згідно якої суд може прийняти рішення, зокрема про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що право на перерахунок пенсії ОСОБА_1 набув з 01.01.2016, проте такий перерахунок відповідачем не був здійснений, незважаючи на отримання 22.05.2017 року довідки №19254 про розмір грошового забезпечення останнього, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо несвоєчасного перерахування та виплати пенсії позивачу.

Разом з тим суд зазначає, що вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести йому перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та довідки заступника Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області за вих.№19254, якою підтверджено новий розмір грошового забезпечення за посадою, з якої позивач звільнений, а саме старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах неповнолітніх, з урахуванням нового посадового окладу та окладу за спеціальним званням та виплатити різницю в недоотриманій з вини відповідача з 01.01.2016 року пенсії задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлено, що станом на день розгляду справи такий перерахунок вже був здійснений відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.39).

На користь такого висновку суду також свідчить той факт, що довідка про грошове забезпечення ОСОБА_1 №19254 від 19.03.2018 року, на підставі якої було здійснено перерахунок пенсії позивачу, містить більший розмір грошового забезпечення позивача (за рахунок збільшення розміру премії) ніж довідка №19254 від 22.05.2017 року.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку на доплату пенсії, суми перерахованих пенсій позивачу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року будуть виплачені ОСОБА_1 , починаючи лише з 01.01.2019 року (а.с.41-42), після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №103.

Суд не погоджується з вищезазначеною позицією ГУ ПФУ в Одеській області з огляду на наступне.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 103 визначений перерахунок з 1 січня 2016 року пенсій, призначених згідно із Законом №2262 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні виплати в розмірах, установлених законодавством за січень 2016 року відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 року № 988.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) визначено проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, Постановою КМУ № 103 визначений порядок, яким виплата сум підвищення перерахованої пенсії, що мала бути перерахована та виплачена позивачу в період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, фактично була зменшена (до 50 та 75 відсотків) та розстрочена на значний термін (протягом 2018-2020 років), що порушує право позивача на отримання усієї суми підвищеної пенсії, що повинна бути розрахована та виплачена відповідачем на підставі постанови КМУ від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, та внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року №393" (далі-Порядок №45).

Вказаний висновок суду ґрунтується на таких законодавчо визначених положеннях.

Пунктами 2 та 3 Постанови КМУ № 103 встановлена процедура виплати сум перерахованої пенсії у зменшеному розмірі та сама виплата різниці у сумі перерахованої пенсії розстрочена на тривалий період.

Статтею 11 Закону № 2262 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 прямо визначено, що вона прийнята відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 прямо встановлено, що Кабінет Міністрів України визначає умови, порядок та розміри виключно "перерахунку" усіх призначених за цим Законом пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 не визначено та не передбачено право Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри "виплати" перерахованих пенсій, що фактично зроблено Постановою №103 від 21.02.2018 року.

Загальний порядок виплати пенсій визначений статтею 52 Закону № 2262, відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

В свою чергу, частиною другою статті 55 Закону № 2262 передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Норми Закону № 2262 (а саме: ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55, ч. 4 ст. 63) мають вищу юридичну силу, ніж норми постанови Кабінету Міністрів України (а саме - постанови від 21 лютого 2018 року №103), які розвивають чи деталізують окремі положення зазначеного Закону, та не повинні суперечити положенням Закону.

З урахуванням вищенаведених приписів Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, спірні положення Постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 відносно умов, порядку та розмірів саме виплати сум перерахованих пенсій до спірних правовідносин не можуть бути застосовані.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають також положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 в частині умов, порядку та розмірів саме виплати сум перерахованих пенсій до спірних правовідносин не повинні застосовуватися як такі, що не відповідають ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.11.2019 року, ухваленій у справі № 826/3858/18, в якій вказав на відсутність у Кабінету Міністрів України права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії, оскільки системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить про те, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Постанова № 103 прийнята після виникнення спірних правовідносин і звернення позивача з позовом до суду погіршує його становище в частині строків виплати належних йому сум невиплаченої пенсії, а відтак, не підлягає застосуванню судом у спірних правовідносинах при прийнятті рішення у даній адміністративній справі.

Крім того судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3858/18 від 12 грудня 2018 року, визнано протиправними на нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 45 від 13 лютого 2008 року.

Зазначене рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/3858/18 від 12 грудня 2018 року, набрало законної сили 05 березня 2019 року, та було залишено в силі постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року 2019 року та Верховного Суду від 12.11.2019 року.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

На думку суду, відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності щодо несвоєчасного проведення перерахунку пенсії позивачу з 01 січня 2016 року та нездійснення її виплати після проведення такого перерахунку на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України у Одеській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №19254, виданої у 2018 році, а тому позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Також щодо заявленої позовної вимоги в частині щодо виплати перерахованої позивачу пенсії без обмеження кінцевої дати виплат, суд зазначає наступне.

Так, загальне поняття пенсії визначено в статті 1 Закону України від 09.07.2009 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Отже, законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути обмежений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який виплата пенсії обмежується не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії в повному обсязі.

Разом з тим, у разі відсутності спору про право особи на отримання пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не може бути обмежено орган, відповідальний за здійснення нарахування і виплати пенсії, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Отже, позивач має право на отримання вищевказаної пенсії без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія до внесення змін у законодавство.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додана квитанція № ПН1986 від 13.03.2018 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у сумі 704,80 грн.

На підставі вищезазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 повну суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо несвоєчасного проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 різниці між розміром фактично виплаченої пенсії та розміром пенсії, яка повинна була бути нарахована позивачу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, за весь період, починаючи з 01 січня 2016 року на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області №19254, виданої на ім`я позивача у 2018 році без обмеження кінцевої дати таких виплат.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.

.