Справа № 295/6069/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/6069/19

Головуючий у 1-й інстанції: Лєдньов Д.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

05 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Мацького Є.М. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Олійника Ігоря Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з адміністративним позовом до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Олійника Ігоря Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11 грудня 2019 року позов залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка повторно не прибула у судове засідання без поважних причин.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви та виходить з наступного.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлено, що оскаржувана ухвала прийнята на підставі п.4 ч.1 ст. 240 КАС України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 27.08.2019 року о 10:00 год.

Копія вказаної ухвали направлена на адресу позивачки листом з рекомендованим повідомленням та вручена ОСОБА_1 21.05.2019 року (а.с.13).

Відповідно до протоколу судового засідання від 27 серпня 2019 року (а.с.20) позивачка в судове засідання не з`явилася, розгляд справи відкладено на 11.12.2019, у зв`язку з чим на адресу позивачки направлено повістку, яка не була вручена ОСОБА_1 та повернулася на адресу суду за закінченням терміну зберігання з відміткою про отримання конверта Богунським районним судом м.Житомира 08 жовтня 2019 року(а.с.21-22) .

При цьому в матеріалах справи відсутні докази повторного надіслання повістки на адресу позивачки чи повідомлення її про дату судового засідання за номером телефону чи електронною поштою, зазначеними в позовній заяві.

Водночас, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції не врахував відсутність доказів повідомлення позивачки про судове засідання, призначене на 11.12.2019 року.

Особливості провадження в окремих категорій термінових адміністративних справ, зокрема, у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначаються §2 глави 11 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

При цьому ч.3 ст.268 КАС України є спеціальною відносно ст.240 КАС України, тому у даній справі підлягають застосуванню положення ч.3 ст.268 КАС України.

Таким чином, неявка учасників справи у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції, що не було враховано судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні у справі "Bellet проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З урахуванням наведеного з метою забезпечення права позивача на доступ до суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Олійника Ігоря Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Справу направити до Богунського районного суду м. Житомира для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 лютого 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Мацький Є.М. Смілянець Е. С.