Справа № 815/3959/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 815/3959/17
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Запорожана Д.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Морський торгівельний порт "Южний" до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

28.07.2017 Державне підприємство "Морський торгівельний порт "Южний" звернулось з адміністративним позовом до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС (далі - ДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.07.2017, якими позивачу визначена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток, на додану вартість та застосовано штрафні санкції за порушення строку розрахунку у сфері ЗЕД, а також рішення від 13.07.2017 про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки ДПІ про наявність порушень податкового законодавства зроблені на підставі неповного та необ`єктивного вивчення наданих до перевірки документів.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та законними, в зв`язку з чим просив у позові відмовити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2019 року адміністративний позов задоволений в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. Зокрема, Одеське управління ОВПП ДФС зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки всім доводам відповідача.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 24.06.2016 по 14.11.2016 СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС провела документальну планову виїзну перевірку ДП "МТП "Южний" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2013 по 31.03.2016, з питання визначення, нарахування та сплати ЄСВ ДП "Морський торгівельний порт "Южний" за період з 01.01.2011 по 31.03.2016.

За результатами планової перевірки СДПІ 21.11.2016 складений акт № 183/28-08-14-0/04704790, яким встановлені порушення:

- п.138.2, п.138.3 ст.138, пп.139.1.6 п.139.1 ст.139 ПУ України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 11 976 963 грн, в т.ч., за 2013 рік на 9 518 414 грн, за 2014 рік - на 2 458 549 грн;

- п.138.1 ст.138, пп.139.2.2 п.139.2 ст.139, п.24 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Мінфіну України від 29.11.1999 № 290, п.9 Інструкції з бухгалтерського обліку ПДВ, затвердженого наказом Мінфіну України від 01.07.1997 № 141, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 рік - 1 квартал 2016 року на загальну суму 5 000 203 грн, у тому числі: за 2015 рік - на 4 824 538 грн, за 1 квартал 2016 року - на 175 665 грн;

- п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабміну України від 23.02.2011 № 138, внаслідок чого занижено частину чистого прибутку,що відраховується до державного бюджету за період з 01.01.2013 по 31.03.2016 на 7 855 984 грн, в тому числі за 2015 рік на 7 124 045 грн, за 1 квартал 2016 року - на 731 939 грн;

- пп.57.1-1.2 п.57.1-1 ст.57 ПК України, в результаті чого донараховано авансовий внесок з податку на прибуток на суму виплачених дивідендів у розмірі 8 798 347,12 грн, в тому числі за 2015 рік - 8 660 147,1 грн, за 1 квартал 2016 року - 138 200,02 грн;

- п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, п.18.6 ст.198, п.201.1 ст.201, п.208.2 ст.208 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за 2013 - 2016 роки на загальну суму 21 312 177 грн; завищено податок на додану вартість за лютий 2015 року на суму 82 333 грн;

- п.1 ч.2 ст.6, пп.1 ч.1 ст.7, ч.5, ч.7, ч.13 ст.8, ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого занижений розмір єдиного внеску у березні 2016 року за тарифом 22,0% в сумі 1 348,42 грн; занижений розмір єдиного внеску у березні-вересні 2014 року за тарифом 37,99%, тарифом 8,41% та тарифом 3,6% у загальній сумі 1 005 385,44 грн. Нараховані суми єдиного внеску в повному обсязі сплачені ДП "МТП "Южний" до бюджету;

- ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", в зв`язку з чим на підставі ст.4 цього ж Закону нараховується пеня.

На підставі складеного висновку 14.12.2016 СДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 20 015 323 грн, в т.ч. за основним платежем на 16 977 166,00 грн та штрафними санкціями 3 038 157,00 грн,

- № про зменшення від`ємного значення з ПДВ за травень 2015 року на 749 468

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 23 847 587 грн, в т.ч. за основним платежем на 19 078 070,00 грн та штрафними санкціями на 4 769 517 грн,

- № про нарахування штрафних санкцій за порушення строку розрахунку у сфері ЗЕД в розмірі 2 945 398,76 грн.

Також 14.12.2016 контролюючим органом прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску на суму 250 766,27,06 грн.

Не погодившись із прийнятими рішеннями, ДП "МТП "Южний" 26.12.2016 подало до Офісу великих платників податків ДФС скаргу із додаванням первинних документів, які згідно переліку складають 607 найменувань (т.3 а.с.49-127). 18.01.2017 скарга отримана адресатом.

Враховуючи, що Офіс великих платників податків ДФС не надав відповіді на зазначену скаргу, ані протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, як це визначено п.56.8 ст.56 ПК України, ані пізніше, вірними є доводи позивача, що скарга вважається задоволеною на користь платника податків (п.56.9 ст.56 ПК України).

Отже, процедура адміністративного оскарження податкових рішень від 14.12.2016 вважається закінченою, а податкові повідомлення-рішення - відкликаними.

16.05.2017 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду у справі № 522/7857/17 за клопотанням слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області в рамках кримінального провадження № 0000 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, наданий дозвіл Офісу великих платників податків на проведення позапланової виїзної документальної перевірки ДП "МТП "Южний" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи з питань визначення, нарахування та сплати ЄСВ за період з 01.01.2013 по 31.03.2016, тобто з аналогічних питань, включаючи той самий період, що охоплювалися плановою перевіркою (т.3 а.с.141-142).

В ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки Державного підприємства "Морський торгівельний порт "Южний", яка проведена на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2017 у кримінальній справі № 522/7857/17 з питань своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства з питання визначення, нарахування та сплати ЄСВ за період з 01.01.2011 по 31.03.2016, за результатами якої 22.06.2017 складений акт № 55/28-10-49-14/04704790, встановлені порушення, аналогічні тим, що були виявлені в ході проведення планової перевірки, а саме:

- п.138.2, п.138.3 ст.138, пп.139.1.6 п.139.1 ст.139 ПУ України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 11 976 963 грн, в т.ч., за 2013 рік на 9 518 414 грн, за 2014 рік - на 2 458 549 грн;

- п.138.1 ст.138, пп.139.2.2 п.139.2 ст.139, п.24 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Мінфіну України від 29.11.1999 № 290, п.9 Інструкції з бухгалтерського обліку ПДВ, затвердженого наказом Мінфіну України від 01.07.1997 № 141, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 рік - 1 квартал 2016 року на загальну суму 5 000 203 грн, у тому числі: за 2015 рік - на 4 824 538 грн, за 1 квартал 2016 року - на 175 665 грн;

- п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабміну України від 23.02.2011 № 138, внаслідок чого занижено частину чистого прибутку,що відраховується до державного бюджету за період з 01.01.2013 по 31.03.2016 на 7 855 984 грн, в тому числі за 2015 рік на 7 124 045 грн, за 1 квартал 2016 року - на 731 939 грн;

- пп.57.1-1.2 п.57.1-1 ст.57 ПК України, в результаті чого донараховано авансовий внесок з податку на прибуток на суму виплачених дивідендів у розмірі 8 798 347,12 грн, в тому числі за 2015 рік - 8 660 147,1 грн, за 1 квартал 2016 року - 138 200,02 грн;

- п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, п.18.6 ст.198, п.201.1 ст.201, п.208.2 ст.208 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за 2013 - 2016 роки на загальну суму 21 312 177 грн; завищено податок на додану вартість за лютий 2015 року на суму 82 333 грн;

- п.1 ч.2 ст.6, пп.1 ч.1 ст.7, ч.5, ч.7, ч.13 ст.8, ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого занижений розмір єдиного внеску у березні 2016 року за тарифом 22,0% в сумі 1 348,42 грн; занижений розмір єдиного внеску у березні-вересні 2014 року за тарифом 37,99%, тарифом 8,41% та тарифом 3,6% у загальній сумі 1 005 385,44 грн. Нараховані суми єдиного внеску в повному обсязі сплачені ДП "МТП "Южний" до бюджету;

- ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", п.176.2 ст.176 ПК України, п.2.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 № 49 та зареєстрованого в Мінюсті України 05.02.2014 за № 228/25005.

На підставі акту перевірки з урахуванням строків визначення грошових зобов`язань, визначених ст.102 ПК України, 13.07.2017 Офіс великих платників податків прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 18 258 469 грн, в т.ч. за основним платежем на 14 606 775,00 грн та штрафними санкціями 3 651 694,00 грн,

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 8 117 306 грн, в т.ч. за основним платежем на 7 458 752 грн та штрафними санкціями - 658 554 грн;

- № про нарахування штрафних санкцій за порушення строку розрахунку у сфері ЗЕД в розмірі 2 945 398,76 грн.

Також 13.07.2017 контролюючим органом прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску на суму 250 092,06 грн.

Задовольняючи адміністративний позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з недоведення податковим органом нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками.

Також суд вважав, що санкція за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД не є штрафною санкцією, а є пенею, а тому на вказані правовідносини розповсюджуються правила ч.1 ст.250 ГУ України. В зв`язку із пропуском відповідачем строку притягнення до відповідальності за порушення розрахунків у сфері ЗЕД, суд вважав відповідне податкове повідомлення-рішення протиправним.

Крім того, скасовуючи рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при виплаті коштів мобілізованим працівникам, суд вважав обґрунтованими доводи позивача про відсутність у 2014 році в нього обов`язку нараховувати ПДФО та єдиний внесок при здійсненні таких виплат.

Судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

З акту перевірки (стор.17,100-101), а також розрахунків штрафних санкцій до податкових повідомлень-рішень вбачається, що на визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість та частково з податку на прибуток вплинули висновки контролюючого органу про завищення податкового кредиту та валових витрат за рахунок господарських операцій позивача з контрагентами-постачальниками: ТОВ "Інтек Трейд", ТОВ "Індустріальна будівельна група", ПП "Реал Строй", ТОВ "Градієнт СВ", ТОВ "Техрембуд", ТОВ "МГК "Союз", ТОВ "Трансморсервіс", фірмою-нерезидентом "Alekon holding AS (Естонія)", які відбулись у 2014 - 1 кварталі 2016 року, тобто в межах строків, визначених ст.102 ПК України.

Враховуючи, що на визначення зобов`язання з ПДВ та податку на прибуток в силу ст.102 ПК України не вплинули операції, що мали місце у 2013 році (операції з ТОВ "Інтерія ЛТД", ТОВ "Рудмедтранс", які мали місце лише у 2013 році, з ТОВ "Інтек Трейд", ТОВ "Індустріальна будівельна група", ТОВ "Техрембуд" за 2013 рік ), судова колегія не надає їм правової оцінки.

Порядок формування податкового кредиту у періоді, що перевірявся, врегульований ст.198 ПК України, відповідно до п.198.3 якої податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пункт 44.1 ст.44 ПК України передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

У зв`язку з наведеним недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що первинними документами, наданими позивачем, підтверджується факт проведення господарських операцій із зазначеними постачальниками товарів (послуг).

Матеріалами справи підтверджено, що 05.08.2013 позивач уклав з ТОВ "Інтек Трейд" договір № СД/Т/СН-34, відповідно до якого останній зобов`язувався поставити паливо рідинне та газ, оливи мастильні в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, погоджені у додатках до договору. 25.12.2013 та 11.03.2014 укладені додаткові угоди № 2 і № 3, відповідно до яких строк дії договору продовжений, не пізніше ніж до 31.03.2014, змінені ціна за одиницю товару. Згідно первинних документів на адресу позивача від ТОВ "Інтек Трейд" протягом 2014 року поставлено ПММ на загальну суму 7 226 935,06 грн (без ПДВ) (стор.19 акту перевірки).

Контролюючим органом не заперечується спроможність зазначеного контрагента-постачальника виконати умови договору з ДП "МТП "Южний". Разом з тим, в акті перевірки ДПІ зазначається, що ТОВ "Інтек-Трейд" у період з 01.09.2013 по 28.02.2014 мав взаємовідносинами із сумнівними контрагентами по ланцюгу постачання: ТОВ "Ветек" та ТОВ "Аксон Груп".

Судова колегія звертає увагу, що в ході перевірки не ідентифікований товар, що отримував ТОВ "Інтек Трейд" у своїх контрагентів-постачальників ТОВ "Ветек" та ТОВ "Аксон Груп", з товаром, який він поставляв на адресу ДП "МТП "Южний", а також не враховано, що період поставки товару силами ТОВ "Інтек Трейд" ПММ на адресу позивача тривав довше, ніж період, в якому ТОВ "Інтек Трейд" мав взаємовідносини з ТОВ "Ветек" та ТОВ "Аксон Груп".

На думку судової колегії, можливі порушення податкового законодавства контрагента у другому ланцюгу постачання не можуть мати негативних наслідків для платника податків, що перевіряється.

Посилаючись на не підтвердження господарської операції з ТОВ "Інтек Трейд", ДФС зазначає, що додаткові угоди № 2 та № 3 до договору № СД/Т/СН-34 від 05.08.2013 про поставку на адресу позивача палива рідинного та газу, оливи мастильної не містять дати укладання, в актах прийому-передачі товару не зазначена посада відповідальної особи продавця, яка підписувала акт, а в деяких актах відсутня і посада відповідальної особи покупця; надані до перевірки ТТН не відповідають вимогам Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпалива та енергетики України, Мінекономіки України, Мінтранспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155, зареєстрованого в Мінюсті 02.09.2008 за № 805/15496, оскільки складені не на бланках суворої звітності, не містять адреси навантаження, відсутні реквізити резервуару та оператора, ідентифікаційні дані товару; відсутні акти прийому-передачі ППМ; при отриманні талонами та стрейч-картами відсутні акти прийому-передачі та документи, що дають можливість ідентифікувати номер талону (стрейч-карти), встановити його номінал, визначити кількість талонів по номіналу; неможливо встановити походження та якість товару; відсутні видаткові накладні (стор.18-19, 106-107 акту).

Судом вірно встановлено, що додаткові угоди відповідають встановленим вимогам, оскільки містять повне найменування сторін, посилання на основний договір із зазначенням його реквізитів, істотні умови, момент набрання чинності угодами, печатки і підписи відповідальних осіб сторін, місце і дату підписання додаткових угод.

З матеріалів справи вбачається, що додаткова угода № 2 до договору № СД/Т/СН-34 від 05.08.2013 складена та підписана сторонами 04.03.2014, додаткова угода № 3 до цього ж договору складена та підписана 11.03.2014 (т.10 а.с. 23,24).

Обставини наявності на додаткових угодах дати їх складання до моменту перевірки підтверджується платіжними дорученнями, актами приймання-передачі товару, які складені у 2014 році, в яких зазначені реквізити додаткових угод із датою їх укладання (т.10 а.с.106,107,109-111, т.13 а.с.59-62).

Судова колегія враховує доводи позивача, що наведені висновки про недоліки додаткових угод зроблені контролюючим органом без дослідження первинних документів.

Посилання в акті позапланової виїзної перевірки про ненадання ДП "МТП "Южний" до перевірки оригіналів документів, що підтверджується актом від 14.11.2016 № 89/28-08-14-0/04704790, судова колегія вважає такими, що не підтверджені належними доказами відмови посадових осіб платника податків надати документи на вимогу перевіряючих, оскільки зазначений акт складався в ході проведення іншої перевірки - документальної планової, яка відбулась у червні-листопаді 2016 року, за наслідками якої 21.11.2016 складений акт № 183/28-08-14-0/04704790. Крім того, як вбачається із вказаного акту документальної планової перевірки ДП "МТП "Южний", 14.11.2016 дійсно складався акт № 89/28-08-14-0/04704790, але не про відмову у наданні документів, а про відсутність видаткових накладних від ТОВ "Інтек Трейд" (стор. 108 акту планової перевірки) (т.2 а.с.139).

В порушення п.85.6 ст.85 ПК України посадовою особою контролюючого органу, що здійснювала документальну позапланову виїзну перевірку, в разі відмови платника податків надати копії документів, не складений відповідний акт, що свідчить про надуманість доводів податкового органу про відмову ДП "МТП "Южний" надати документи на вимогу перевіряючих при проведенні перевірки.

Обставини складання акту документальної позапланової перевірки від 22.06.2017 № 55/28-10-49-14/04704790 без дослідження та врахування даних первинних документів стали підставою для складання Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС 29.05.2018 повідомлення про неможливість проведення судової економічної експертизи, яка була призначена судом за клопотанням відповідача у справі (т.33 а.с.120-123-164).

Наведене дає обґрунтованих підстав вважати, що висновки про недоліки додаткових угод по контрагенту ТОВ "Інтек Трейд", наведені контролюючим органом в акті документальної позапланової перевірки, зроблені без дослідження первинних документів, а тому є помилковими.

Доводи апелянта про невідповідність ТТН вимогам Інструкції № 281/171/578/155 судова колегія вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки самі по собі не підтверджують безтоварність операцій, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі внаслідок здійснення такої господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що ТТН на відпуск нафтопродуктів, які виписані ТОВ "Інтек трейд", відповідають за формою додатку № 3 Інструкції № 281/171/578/155, усі графи накладних є заповненими, в тому числі номер резервуару, дані та підпис водія, що прийняв товар, дата і час виїзду з підприємства вантажовідправника тощо. Відсутність повної адреси навантаження товару, на думку судової колегії, не свідчить про наявність недоліків ТТН, оскільки графа накладної передбачає зазначення лише пункту навантаження, якій відправником товару вірно зазначений, як м.Одеса.

Судова колегія наголошує, що ідентифікаційні дані товару, на відсутність яких у ТТН також зазначалось контролюючим органом, не передбачені формою ТТН та зазначені у прийомних актах на поставку товару та додатках до них.

Доводи податкового органу про неможливість встановити походження реалізованих позивачу нафтопродуктів, оскільки з копій наданих сертифікатів не можливо встановити ланцюг від виробника, судова колегія розцінює як такі, що не доводять безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ "Інтек Трейд".

Крім того, факт оплати позивачем в повному обсязі за поставлений товар та використання його у власній господарській діяльності підтверджує рух активів внаслідок проведення операцій з ТОВ "Интек Трейд" протягом 2014 року.

Враховуючи, що факт поставки товару підтверджений податковими накладними, актами приймання-передачі товару, які від отримувача товару підписані комісією у складі трьох осіб, товар прийнятий на склад отримувача, що підтверджено даними ТТН з відміткою відповідальної особи та номеру складу, оплачений у повному обсязі, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про правомірне, підтверджене належними первинними документами формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за рахунок господарських операцій з цим контрагентом, а зворотні доводи відповідача такими, що є необґрунтованими та недоведеними.

Щодо правовідносин з ТОВ "Індустріальна будівельна група".

Згідно акту позапланової перевірки позивач уклав з ТОВ "Індустріальна будівельна група" наступні договори:

- 04.06.2013 № СД/Т/СН-6 на поставку гумовотканинної конвеєрної стрічки,

- 04.12.2013 № СД/СН-649 на поставку канату сталевого ГОСТ 7668-80,

- 04.09.2014 № СД/Т/СН-27 на поставку канату сталевого ГОСТ 7668-80,

- 21.10.2014 № Т/СН-11 на поставку фронтальних ковшових навантажувачів, ковшів посиленої конструкції, запасних коліс в зборі,

- 19.06.2015 № Т/СН-68 на поставку стрічки конвеєрної з вулканізованої гуми.

В якості дефектності первинних документів по господарським операціям позивача із ТОВ "Індустріальна будівельна група" ДПІ, відповідач зазначає відсутність у ТТН посад відповідальних осіб у розділі "відомості про вантаж", неможливість встановити адресу навантаження товару, ненадання сертифікатів якості та відповідності товару, тендерної документації, згідно якої встановлена вартість товару, за договором від 04.09.2014 № СД/Т/СН-27 та договором від 19.06.2015 № Т/СН-68.

Також відповідач посилається на наявність податкової інформації про невідповідність показників податкової інформації ТОВ "Індустріальна будівельна група", що свідчить про можливі порушення податкового законодавства цим платником податків, незнаходження за податковою адресою, що унеможливило проведення зустрічної звірки (стор.125-134 акту перевірки).

Підтверджуючи реальність операції з ТОВ "Індустріальна будівельна група", позивач надав податкові, видаткові, товарно-транспортні накладні, прийомні акти товару з додатками, платіжні доручення про здійснення оплати за поставлений товар, про що докладно зазначено судом першої інстанції.

Недоліки ТТН, про які зазначено в акті перевірки з огляду на інші надані позивачем документи, не доводять безтоварність зазначених господарських операцій.

Судова колегія зазначає, що усі видаткові накладні, які виписані ТОВ "Індустріальна будівельна група", мають відмітку бюро пропусків порту "Южний" та відмітку КПП ДП "МТП "Южний" із зазначенням дати та часу в`їзду вантажного транспорту, його державного номерного знаку, якій співпадає з даними вантажного транспорту у ТТН, прізвища відповідальної особи, яка дозволила в`їзд. Видаткові накладні також мають відмітку відповідної особи складу ДП "МТП "Южний" про отримання товар на склад.

На підтвердження отримання товару від ТОВ "Індустріальна будівельна група" позивачем також надані акти приймання ТМЦ, які складені комісією, що приймала матеріальні цінності, в який зазначена дата надходження товару, назва товару, його кількість та ціна, місце приймання товару, дані накладної та транспортного засобу.

Надані позивачем і сертифікати відповідності товару на стрічку конвеєрну, сталевий канат, навантажувачі колісні одноковшові (т.14 а.с.101-137). Доводи відповідача щодо ненадання документів в ході проведення перевірки, що підтверджується актом від 14.11.2016 № 89/28-08-14-0/04704790, судова колегія вважає хибними, про що зазначено вище. Судова колегія звертає увагу, що зазначений акт складався в ході проведення іншої перевірки - документальної планової, яка відбулась у червні-листопаді 2016 року, за наслідками якої 21.11.2016 складений акт № 183/28-08-14-0/04704790. Іншого акту про відмову посадових осіб ДП "МТП "Южний" надати первинні документи на вимогу контролюючого органу в ході позапланової перевірки, що проводилась у період з 25.05.2017 по 15.06.2017 відповідачем не надано.

Матеріали справи також містять копії вантажних митних декларації від 25-29.12.2014 на поставку в Україну - ТОВ з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" дорожньої техніки "Caterpillar": трьох колісних одноковшових навантажувачів 972 Н, які згідно ТТН поставлялись на адресу позивача.

Факт отримання зазначеної дорожньої техніки позивачем підтверджується, окрім іншого, наказом ДП "МТП "Южний" від 30.01.2015 № 84 про введення в експлуатацію та закріпленням за внутрішньо портовою механізацією трьох фронтальних навантажувачів "Caterpillar" 972 Н, видачею 22.06.2015 Територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Одеській області дозволу № 193.15.51 на їх експлуатацію та отриманням відповідних свідоцтв про державну реєстрацію вказаної техніки (т.8 а.с.236-237,240,244-245).

Позивачем надана тендерна документація на закупку у ТОВ "Індустріальна будівельна група" від постачальника ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" фронтальних ковшових навантажувачів у кількості 3 одиниці, ковшів посиленої конструкції 2 одиниці, комплекту ЗЗЧ 3 одиниці, колесів запасних в зборі 3 одиниці, а також стрічок конвеєрних (томи 15,16, т.17 а.с.1-62, т.25 а.с.177-239).

З огляду на викладені обставини, судова колегія вважає підтвердженими належними доказами здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Індустріальна будівельна група" протягом 2014-2015 років.

З податкової інформації Маріупольської ОДПІ Міндоходів у Донецькій області від 29.01.2015 та 24.04.2015 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Індустріальні будівельна група" в зв`язку із незнаходженням за податковою адресою вбачається, що контрагентом позивача декларувались податкові зобов`язання з ДП "МТП "Южний", які в повному обсязі сплачені, відхилень немає (стор.129-133 акту перевірки).

На підставі викладеного судова колегія приходить до висновку, що відсутність підприємства за податковою адресою та можливі порушення податкового законодавства ТОВ "Індустріальна будівельна група" з іншими контрагентами постачальниками або контрагентами-покупцями не доводять обставин безтоварності господарських операцій зазначеного платника податків з позивачем.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Техрембуд".

З акту перевірки вбачається, що протягом вересня-листопада 2014 року, червня 2015 року на адресу позивача від зазначеного контрагента поставлялись запасні частини: вінець зубчастий, вал-шестерня, колесо зубчасте, циліндричне колесо, запчастини до устаткування підіймального та вантажного на підставі договорів від 05.09.2014 № СД/Т/СМ-29 та № СД/Т/СМ-31, від 02.06.2015 № Т/СН-61 на загальну суму 984 463,04 грн.

На перевірку надані накладні, акти приймання ТМЦ за кількістю, якістю та комплектністю, ТТН (стор.23-24 акту перевірки).

Доводячи нереальність господарських операцій позивача із зазначеним контрагентом, відповідач посилається про ненадання позивачем сертифікатів на матеріали, які використані для виготовлення товару і акти технічного контролю виробника контрольних вимірів деталей, наявності податкової інформації, наданої Жовтневою ОДПІ м.Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області від 26.10.2015 № 150/05-81-22-05/31492350 та від 01.02.2016 №28/05-81-22-05/31492350 по ТОВ "Техрембуд".

Судова колегія зазначає, що наведена податкова інформація не доводить неспроможність ТОВ "Техрембуд" здійснення господарських операцій по поставці позивачу запчастин.

Так у першій податковій інформації від 26.10.2015 йдеться про не підтвердження взаємовідносин ТОВ "Успіх ЮА" як зі своїми контрагентами-постачальниками, так і контрагентами-покупцями за період липень-грудень 2014 року. Однак з даної інформації неможливо встановити зв`язок ані з ТОВ "Техрембуд", ані ідентифікувати товари, які покупав або продавав ТОВ "Успіх ЮА" на адресу ТОВ "Техрембуд". З другої податкової інформації від 01.02.2016 вбачається, що ТОВ "Техрембуд" декларував зобов`язання по контрагенту ДП "МТП "Южний", у період взаємовідносин з позивачем мав достатню кількість трудових ресурсів: від 8 до 12 осіб. В жодній з інформації не зазначено про відсутність у ТОВ "Техрембуд" можливості для ведення господарської діяльності, незнаходження за юридичною адресою тощо.

Щодо відсутності сертифікатів на поставлені матеріали на момент проведення перевірки, судова колегія враховує, що позивачем надані до суду першої інстанції сертифікати відповідності та сертифікати якості на поставлені ТОВ "Техрембуд" запасні частини для устаткування (т.8 а.с. 57-130, 138-161, т.13 а.с.217-260). З огляду на те, що в ході документальної позапланової перевірки контролюючим органом фактично первинні документи не витребувались, про що зазначено раніше, обґрунтованим є їх надання позивачем в ході судового оскарження рішень, прийнятих на підставі висновків перевірки.

Також судова колегія враховує, що позивачем первинні документи, в т.ч. сертифікати відповідності, надавались позивачем до скарги на прийняті за результатами позапланової перевірки податкові повідомлення-рішення (т.3 а.с.49-103).

На підтвердження реальності угоди з ТОВ "Техрембуд" та використання запчастин для устаткування у власній господарській діяльності позивачем надана тендерна документація на придбаний у зазначеного контрагента товар (т.19 а.с.78-250, т.20 а.с.1-41).

На визначення грошового зобов`язання з ПДВ вплинуло декларування позивачем сум ПДВ по взаємовідносинам з ПП "Реал Строй".

Актом перевірки встановлено, що 02.09.2014 між ПП "Реал Строй" та позивачем укладений договір № СД/Т/СН-21 про поставку останньому запчастин для помп та компресорів: фільтри повітря, груші, клапани, вставки, вставки фільтрів, індикатори, тарілки, сальники та інше, всього на суму 10 020 678,55 грн.

Зазначаючи про порушення декларування сум ПДВ по вказаному контрагенту, контролюючим органом зазначено про ненадання до перевірки документального підтвердження від постачальника імпортної складової в структурі ціни товару, тендерної документації, сертифікатів якості та відповідності та ТТН на поставку товару (стор.143-145).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на підтвердження товарності операцій з ПП "Реал Строй" з огляду на обставини проведення позапланової перевірки позивачем надано до суду: експрес накладні на отримання товару, видаткові накладні, акт приймання ТМЦ за кількістю, якістю та комплектністю, приймальний акт та додаток до нього, відомості про безготівковий розрахунок позивача із вказаним контрагентом за поставку товару.

На спростування доводів апелянта щодо ненадання тендерної документації на поставку товару, судова колегія зазначає, що відповідачем не доведено її належне витребування від позивача в ході проведення перевірки. Зміст наданої позивачем до суду першої інстанції тендерної документації, яка підтверджує як необхідність придбання вказаного товару для використання у власній господарській діяльності, так і спроможність контрагента поставити вказаний товар (т.20 а.с.42-250), не дає підстав для сумнівів в її існуванні на момент проведення позапланової перевірки.

Відсутність сертифікатів відповідності позивач пояснює наявністю листа ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий цент стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" від 21.03.2015 № 303-04/3302, який адресований ПП "Реал Строй", з якого вбачається, що продукція, яку поставляє адресат в даний час не включена до Переліку продукції, що підлягає обов`язковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Держспоживстандарту від 01.02.2005 № 28 (т.8 а.с.171).

Доводи відповідача та апелянта на відсутність ТТН по операціям із вказаним контрагентом, на думку судової колегії, не свідчить про недоведеність поставки. З огляду на умови постановки товару від ПП "Реал Строй" - DDP (на склад бази постачання ДП "МТП "Южний" силами постачальника), обов`язок поставити товар покладений ПП "Реал Строй", якій здійснений через Нову пошту, що підтверджується експрес накладними (т.8 а.с.181-182). Вказані обставини залишились поза увагою апелянта, якій не надав правової оцінки первинним документам, наданим позивачем.

На визначення ПДВ за податковим повідомленням-рішенням № вплинули також висновки контролюючого органу про нереальність фінансово-господарських операцій позивача з контрагентами-постачальниками ТОВ "Градієнт СВ" (39812044), ТОВ "МГК "Союз" (35031891), ТОВ "Трансморсервіс" (33865389), яким передувало вчинення предикатного злочину, тобто метою господарський операцій є легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Посилаючись на порушення податкового законодавства контрагентами позивача у другому ланцюгу постачання, неможливість встановити обставини придбання ними товару, якій в подальшому поставлявся позивачу, податковим органом зроблений висновок, що ТОВ "Градієнт СВ", ТОВ "МГК "Союз", ТОВ "Трансморсервіс" не могли поставити на адресу ДП "МТП "Южний" товару згідно договорів поставки та операції були оформлені лише на папері, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 843 483 грн (стор.232-249 акту перевірки).

З акту перевірки вбачається, що ТОВ "Градієнт СВ" уклав договори на поставку позивачу наступного товару:

- договір № Т/СН-219 від 14.12.2015 (з додатковими угодами від 21.12.2015 № 1190, від 25.12.2015 № 1396), номенклатура поставки: підкладки КБ-65 - всього 3 700 шт.,

- договір № СН-332 від 19.11.2015 року ( з додатковими угодами від 03.12.2015 року № 1104), номенклатура поставки: чека тормозної колодки - 2175 шт.,

- договір № СН-282 від 13.10.2015 року (з додатковими угодами від 24.12.2015 року № 1327), номенклатура поставки: вогнегасник плаский «Піростікер АСТ» - 404 шт.,

- договір № Т/СМ-102 від 07.08.2015, номенклатура поставки: шпали залізобетонні 1000 шт.,

- договір № Т/СМ-107 від 11.08.2015, номенклатура поставки: напівшпали залізобетонні - 744 шт.,

- договір № Т/СМ-108 від 11.08.2015, номенклатура поставки: брус перевідний - 3шт.,

- договір № Т/СМ-175 від 16.11.2015, номенклатура поставки: котел паровий - 1 шт.,

- договір № Т/СМ-218 від 14.12.2015 року, номенклатура поставки: шпали залізобетонні - 1500 шт., брус перевідний - 1 шт.

З ТОВ "МГК "Союз" позивач уклав договір від 24.07.2015 № Т/СМ-93 на поставку системи пилеподавлення стакерів з обігрівом магістрального водопроводу у кількості 2 шт.; з ТОВ "Трансморсервіс" - договір від 07.08.2015 № Т/СН-101 на поставку профілів незамкнутих, шпунтовані палі та конструктивні елементи залізничних і трамвайних колій зі сталі гарячого обробляння.

Реальність здійснення вказаних господарських операцій підтверджується наданими позивачем до суду копіями документів: видатковими, товарно-транспортними накладними, експрес-накладними (Нова пошта), приймальними актами та додатками до них, актами приймання ТМЦ за кількістю, якістю та комплектністю, здійснення повної оплати в безготівковій формі за поставлені ТМЦ, з чим вірно погодився суд першої інстанції.

Судова колегія звертає увагу, що здатність ТОВ "Градієнт СВ", ТОВ "МГК "Союз", ТОВ "Трансморсервіс" виконати умови договорів поставки та необхідність закупівлі позивачем товару, які були предметом зазначених господарських операцій, підтверджується тендерною документацією (т.17 а.с.78-249, т.18 а.с.1-250, т.19 а.с.1-76).

Збільшуючи грошове зобов`язання з ПДВ, податковий орган також зазначає про безпідставне збільшення податкового кредиту у 2015 році на загальну суму 4 645 834,60 грн по взаємовідносинам з нерезидентом - компанією "Alekon holding AS (Естонія)" на підставі зовнішньоекономічного контракту № СД/Т/СН-2в від 12.12.2013 на поставку, монтаж, зборку та пусконалагодженню трьох кранів повноповоротних TUKAN.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що розмитнення кранів відбулось у розібраному вигляді, з відповідними відмітками митних органів.

Відповідачем не заперечується факт поставки позивачу кранів у розібраному стані та факт їх монтажу з наступним прийняттям кранів в експлуатацію з отриманням дозволу уповноважного органу на їх експлуатацію. Проте, в акті перевірки заперечується факт здійснення монтажу, зборки та пусконалагодження кранів силами субпідрядника ТОВ "Алекон-Сервіс" на замовлення компанії " Alekon holding AS (Естонія)" в зв`язку із відсутністю у субпідрядника трудових ресурсів, умов для надання послуг специфічного характеру (стор.147-152 акту перевірки).

З наданих позивачем актів здачі-приймання завершених робіт від 05.12.2014 від 15.12.2014 та від 17.02.2015 ( т.5 а.с.4-9), складених відповідно до договору поставки, монтажні роботи здійснювались як фірмою "Alekon holding AS (Естонія)", так і субпідрядною організацією ТОВ "Алекон Сервіс".

В будь-якому випадку спроможність ТОВ "Алекон Сервіс" виконувати підрядні роботи по монтажу та налагодженню кранів не впливає на визначення позивачу грошового зобов`язання з ПДВ, оскільки податковий кредит сформований позивачем по нерезиденту - фірмі "Alekon holding AS (Естонія)".

З ТОВ "Алекон Сервіс" позивач не мав безпосередніх відносин та в якості підрядної організації його залучено фірмою "Alekon holding AS (Естонія)", в зв`язку з чим відповідальність за результати проведених силами ТОВ "Алекон Сервіс" робіт несе фірма "Alekon holding AS (Естонія)" , що підтверджується листом останньої від 18.09.2014 № 133 (т.5 а.с.137).

Будь-яких заперечень щодо неможливості або нереальності операцій позивача з фірмою "Alekon holding AS (Естонія)" по поставці, монтажу, зборці та пусконалагодженню повноповоротних кранів "TUKAN" акт перевірки не містить, в зв`язку з чим судом першої інстанції вірно зазначено, що угода між ДП "МТП "Южний" та фірмою "Alekon holding AS(Естонія)" є реальною, факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, тому безпідставними є висновки контролюючого органу про завищення податкового кредиту по операціям з фірмою "Alekon holding AS (Естонія)".

Додатково факт виконання робіт по поставці, монтажу, зборці та пусконалагодженню повноповоротних кранів "TUKAN" фірмою "Alekon holding AS(Естонія)" підтверджується рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 06 жовтня 2016 року у справі № АС № 222у/2016.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає недоведеними и непідтвердженими належними доказами доводи податкового органу про завищення валових витрат підприємства та податкового кредиту за період з 2014 по 1 квартал 2016 року за рахунок господарських операцій ДП "МТП "Южний" з ТОВ "Інтек Трейд", ТОВ "Індустріальна будівельна група", ПП "Реал Строй", ТОВ "Градієнт СВ", ТОВ "Техрембуд", ТОВ "МГК "Союз", ТОВ "Трансморсервіс", фірмою-нерезидентом "Alekon holding AS (Естонія)", включення до валових витрат амортизаційних відрахувань від придбання ТМЦ від ТОВ "Індустріальна будівельна група", ТОВ "МГК "Союз", фірми "Alekon holding AS (Естонія)". Тому вірними є висновки суду щодо неправомірного визначення в цій частині грошового зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість у ППР № та № .

Актом перевірки встановлено порушення ДП "МТП "Южний" пп.57.1-1.2 п.57.1-1 ст.57 ПК України, яке виразилось в порушенні порядку декларування авансового внеску з податку на прибуток підприємств на суму виплачених дивідендів за 2015 - 1 квартал 2016 року (додаток АВ Податкової декларації з податку на прибуток), а саме його заниження на загальну суму 7 384 270 грн, в т.ч. за 2015 рік - 7 377 819 грн, за 1 квартал 2016 року - 6 451 грн (стор.54-55 акту перевірки).

Враховуючи, що згідно розрахунку штрафних санкцій з податку на прибуток до ППР № (т.2 а.с.28) донарахування авансового внеску з податку на прибуток має довідковий характер, тобто не вплинуло на донарахування ані податку на прибуток, ані на визначення штрафних санкцій, судова колегія не надає правової оцінки допущення позивачем зазначеного порушення податкового законодавства.

Доводи контролюючого органу про заниження позивачем податку на прибуток за 2015 рік на суму 549 000 грн внаслідок незбільшення фінансового результату при списанні кредиторської заборгованості за сумнівними боргами від ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" та ДП "Розрахунковий центр міністерства транспорту та зв`язку України" на загальну суму 3 050 000 грн, яка надійшла до ДП "МТП "Южний" у 2015 році, судова колегія вважає обґрунтованими.

Так, відповідно до п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Підпунктом 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПК України передбачено, що фінансовий результат до оподаткування збільшується, зокрема, на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним пп.14.1.11 п.14.1 ст. 14 ПК України, понад суму резерву сумнівних боргів.

Підпунктом 139.2.2 п.139.2 ст.139 ПК України передбачено, що фінансовий результат до оподаткуванню зменшується на суму коригування (зменшення) резерву сумнівних боргів, на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності).

Сторони визнають, що дебіторська заборгованість ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" та ДП "Розрахунковий центр міністерства транспорту та зв`язку України" перед позивачем на загальну суму 3 050 000 грн є сумнівною заборгованістю.

Позивач зазначає, що зазначена сума заборгованості включена до резерву сумнівних боргів підприємства у грудні 2012 року. Однак, відображення такого формування відбулось лише у бухгалтерському обліку, оскільки збільшення фінансового результату на вказану суму у податковому обліку на той час не вимагалося.

Враховуючи, що у грудні 2012 року у позивача не було обов`язку формувати резерв сумнівних боргів на вказану суму у податковому обліку та, як наслідок, збільшувати фінансовий результат до оподаткування на суму витрат на формування такого резерву, вірними є доводи апелянта, що надходження сумнівної заборгованості у 2015 році мало б бути наслідком збільшення фінансового результату до оподаткування на суму такої заборгованості.

Судом першої інстанції надана невірна правова оцінка обставинам справи в цій частині, в зв`язку з чим він прийшов до помилкового висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № в цілому.

Внаслідок не включення позивачем до складу доходів за 2015 рік сумнівної заборгованості в розмірі 3 050 000 грн, відповідно до розрахунку грошового зобов`язання по ППР № (т.32 а.с.159) вказане порушення мало наслідком заниження податку на прибуток за 2015 рік на суму 549 000,00 грн. Згідно розрахунку штрафних санкцій з податку на прибуток за ППР № вказане порушення податкового законодавця не потягло нарахування штрафних санкцій (т.2 а.с.28).

Тому вказане податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню на суму основного зобов`язання за виключенням 549 000, 00 грн, а саме на загальну суму 7 568 306 грн, в т.ч. за основним платежем на суму 6 909 752 грн та штрафними санкціями 658 554 грн.

Щодо визначення штрафних санкцій за несвоєчасне нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2014 рік на підставі податкового повідомлення-рішення № , судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для такого нарахування.

Відповідно до абз. «и» підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума грошової допомоги (у тому числі в натуральній формі), що надається фізичним особам або членам їхніх сімей (діти, дружина, батьки), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, відповідно до Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та/або компенсаційні виплати з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За правилами ч.7 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI не нараховується на виплати та не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Тому на час виникнення спірних відносин законодавство України передбачало звільнення від нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску у разі отримання платниками податку (працівниками) компенсаційних виплат з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу.

У 2014 році Кабінет Міністрів України не затвердив порядку та не виділив кошти для виплати компенсації підприємствам у межах середнього заробітку мобілізованим працівникам з Державного бюджету України. Порядок був прийнятий лише у березні 2015 року.

Як зазначає позивач, та підтверджується даними акту перевірки, ДП «МТП «Южний» протягом 2014 року за рахунок власних коштів провів нарахування та виплату мобілізованим працівникам середнього заробітку. В 2015 році зазначені кошти були компенсовані ДП «МТП «Южний» з Державного бюджету України.

Отже, оскільки наведені вище норми законодавства України не передбачають прямої виплати коштів мобілізованим працівникам з Державного бюджету України, то вказані виплати можуть здійснюватися роботодавцями з подальшою компенсацією відповідних витрат за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що Кабінет Міністрів України в 2014 році не визначив порядку виплати компенсації підприємствам у межах середнього заробітку мобілізованим працівникам з Державного бюджету України, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для нарахування і сплати податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску мобілізованим працівникам за 2014 рік, оскільки компенсаційні виплати з бюджету у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період звільнені від нарахування зазначених платежів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.03.2016 у справі № 21-6126а15.

Викладене дає підстав для висновку про безпідставне нарахування контролюючим органом штрафних санкцій за своєчасне не нарахованого єдиного внеску за 2014 рік за ППР № , яке вірно скасовано судом першої інстанції.

Наступне порушення ДП "МТП "Южний" полягає у недотриманні строку розрахунків у сфері ЗЕД, за яке податковим повідомленням-рішенням № нарахована пеня в розмірі 2 945 398,76 грн.

Позивач оскаржує законність прийнятого ДФС повідомлення-рішення виключно з підстав його прийняття поза межами встановленого статтею 250 Господарського Кодексу України терміну. З такою правовою позицією погодився і суд першої інстанції.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду зроблений з порушенням норм матеріального права та на підставі неповного з`ясування обставин.

Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.4 Закону № 185/94-ВР порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Статтею 250 Господарського Кодексу України визначено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

При цьому, частиною 2 статті 250 Господарського Кодексу України обумовлено, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

За своєю суттю в межах спірних правовідносин має місце валютне правопорушення, яке підпадає під регулювання в частині контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті податковим органом відповідно до пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19 Податкового кодексу України. Застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності здійснює цей орган відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 цього Кодексу.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що з набранням чинності ПК України, положення ч. 1 ст. 250 ГК України щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій, на нарахування штрафних санкцій (пені) за порушення валютного законодавства, в тому числі на нарахування пені за порушення резидентами термінів розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не розповсюджуються.

Зазначений правовий висновок відповідає усталеній практиці, як Верховного Суду України, так і Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду.

Разом тим, судова колегія зазначає, що здійснюючи перевірку правомірності та законності ППР № , суд першої інстанції не дослідив розрахунок штрафних санкцій, на чому наполягав позивач в ході розгляду справи.

На вимогу апеляційного суду апелянтом надані додатки до акту перевірки № 1 ЗЕД, № 2 ЗЕД, № 3 ЗЕД, а також розрахунок пені по оскаржуваному ППР (т.35 а.с.108-250, т.36 а.с.1-27), з яких вбачається, що на визначення пені в розмірі 2 945 398,76 грн вплинуло прострочення днів поставки ТМЦ та виконання робіт по імпортній операції з нерезидентом "Alekon holding AS (Естонія)" за договором № СД/Т/СН-2В від 12.12.2013.

Згідно наданого розрахунку (т.35 а.с.110) 18 та 19 жовтня 2014 року із запізненням на 6 та 7 днів відбулися поставки товару у три етапи. Пеня нараховувалась відповідно на суми 2 252 500,00 грн, 2 332 500,00 грн, 3 515 625,00 грн. Позивач не заперечує проти обставин прострочення поставки товару, однак зазначає про невірність розрахунків пені.

Перевіряючи правильність проведеного розрахунку, судова колегія враховує пояснення представника апелянта, якій зазначив що у рядку 10 вказаного розрахунку ДФС помилково зазначила суму 4 485 000,00 грн замість належної суми 2 152 500,00, яка тотожна сумі у рядку 9, але це не вплинуло на вірність остаточних розрахунків.

Всього сума пені за несвоєчасну поставку товару від нерезидента Alekon holding AS (Естонія)" складає 2 644 649,43 грн, яка, на думку судової колегії, вірно нарахована згідно ППР № .

Проте, суд погоджується з доводами позивача, що пеня на суму 300 749,33 грн за несвоєчасне надання послуг нерезидентом Alekon holding AS (Естонія)" є непідтвердженою, а тому в цій частині штрафні санкції за податковим повідомленням-рішенням підлягають зменшенню.

Так, згідно розрахунку надання нерезидентом послуг по монтажу та налагодженню кранів має контрольний термін - 28.03.2016, остаточне виконання договору відбулось - 31.03.2016, тому має місце прострочення надання послуг у 3 дні. Однак згідно актів здачі-приймання за договором СД/Т/СН-2 від 12.12.2013 завершення послуг з монтажу та пусконалагодженню трьох кранів повноповоротних відбулось 05.12.2014, 15.12.2014 та 17.02.2015 (т.5 а.с.4-9). Вказані обставини підтверджуються введенням портальних кранів АНС ТUКAN в експлуатацію на підставі наказів ДП "МТП "Южний" № 1167 від 15.12.2014, №1182 від 17.12.2014, № 154 від 17.02.2015 (т.5 а.с.1-2, т.4 а.с.245-250).

Наведене спростовує доводи контролюючого органу про прострочення надання позивачу послуг нерезидентом Alekon holding AS (Естонія)" по монтажу, зборці та пусконалагодженню повноповоротних кранів "TUKAN", а тому ППР № підлягає скасуванню на суму 300 749,33 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно надана оцінка неправомірності прийнятих відповідачем податкового повідомлення-рішення № про визначення грошового зобов`язання з ПДВ та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску № . Разом з цим, відповідно до п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України рішення в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.07.2017 № про визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток та № про застосування штрафних санкцій за порушення строку розрахунку у сфері ЗЕД підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, судова колегія вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.139 КАС України вирішити питання відшкодування позивачу витрат за сплату судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог.

За рішенням суду першої інстанції позивачу відшкодовано витрат на суму 443 568,99 грн за умови повного задоволення позовних вимог, які за всіма оскаржуваними рішеннями ДФС складають 29 571 265,82 грн. Оскільки після апеляційного перегляду позов ДП "МТП "Южний" задоволено частково, на загальну суму оскаржуваних рішень в розмірі 26 377 616,39 грн, що складає 89,2%, то і судові витрати мають бути відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у відповідному розмірі, тобто на суму 395 663,54 грн (89,2% від 443 568,99 грн).

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року скасувати та ухвалити постанову про часткове задоволення адміністративного позову Державного підприємства "Морський торгівельний порт "Южний".

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС від 13.07.2017:

- № про визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 7 568 306 (сім мільйонів п`ятсот шістдесят вісім триста шість) грн, в т.ч. за основним платежем на суму 6 909 752 грн та штрафними санкціями 658 554 грн,

- № на суму штрафних санкцій у розмірі 300 749,33 (триста тисяч сімсот сорок дев`ять) грн,

- № про визначення грошового зобов`язання з ПДВ в цілому,

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску в цілому.

В іній частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС () на користь Державного підприємства "Морський торгівельний порт "Южний" () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 395 663,54 (триста дев`яносто п`ять тисяч шістсот шістдесят три) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Д.В.Запорожан

Суддя: К.В.Кравченко