Справа № 240/11605/19
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/11605/19

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Житомирській області в особі Коростенського районного відділу Управління міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби в Житомирській області в особі Коростенського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби в Житомирській області в особі Коростенського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області щодо відмови (відповідь №1820-1074/1820.1-19 від 30.08.2019) у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.1998 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби в Житомирській області в особі Коростенського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.1998 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45 років.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що після досягнення 45-річного віку вона звернулась до Коростенського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області із письмовою заявою, в якій просила вклеїти до її паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 нову фотокартку. Однак відповідач листом від 30.08.2019 №1820-1074/1820.1-19 відмовив у вклеюванні до паспорта позивача нової фотокартки, зазначаючи при цьому, що для вклеювання фотокартки після спливу тридцятиденного строку з дня досягнення відповідного віку заявник повинен також подати до територіального підрозділу відповідне рішення суду. ОСОБА_1 вважає таку відмову протиправною, а тому вона звернулась із даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 14 листопада 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №240/11605/19 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення йому копії цієї ухвали, для подання ним відзиву на позовну заяву.

02 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свою позицію відповідач аргументував тим, що для вклеювання до паспорту нових фотокарток громадянин повинен подати відповідні документи і фотокартки не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку. Разом з тим, при розгляді поданих ОСОБА_1 документів, відповідачем було встановлено, що 45 років їй виповнилось 20 липня 2017 року, однак із заявою про вклеювання в паспорт громадянина України фотокартки у зв`язку з досягненням 45-річного віку позивач звернулась лише 17 серпня 2019 року, тобто через два роки після досягнення відповідного віку, чим порушила п. 18 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Крім того вказана заява була довільної форми, а фотокартки для вклеювання до заяви додані не були. У зв`язку з цим, заява ОСОБА_1 була розглянута у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», а за результатами розгляду Коростенським районним відділом була надана позивачу відповідь від 30.08.2019 №1820-1074/1820.1-19 з роз`ясненнями. На переконання відповідача, вищезазначене свідчить про відсутність відмови Коростенського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області у вклеюванні фотокартки у паспорт ОСОБА_1 (а.с.23-25).

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до норм ст.ст.257, 262 КАС України.

У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 серпня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 47 років, звернулась до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби в Житомирській області із заявою довільної форми (вх. №826/1820.1-19 від 20.08.2019), в якій просила провести здійснити вклеювання фотокартки до її паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.1998 Коростенським РВ УМВС України в Житомирській області, у зв`язку з досягненням нею 45-річного віку (а.с.26).

За наслідками розгляду вказаної заяви, Коростенський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Житомирській області листом від 30.08.2019 №1820-1074/18.1 повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 5 Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456, для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см із зображенням, яке відповідає осягненому віку, та відповідне рішення суду. З огляду на зазначене, відповідач роз`яснив ОСОБА_1 , що після отримання від неї вищезазначених документів, їй буде проведено вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України зразка 1994 року (а.с.15).

Вважаючи, що листом від 30.08.2019 №1820-1074/18.1 відповідач протиправно відмовив їй у вклеюванні у зв`язку з досягненням 45-річного віку фотокартки до паспорта громадянина України зразка 1994 року, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 5 Закону України від 18.01.2001 № 2235-III "Про громадянство України" визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Законом України від 20.11.2012 № 5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон № 5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Приписами ч. 1 ст. 13 Закону №5492-VI визначено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення зокрема, поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Водночас, в ч. 4 ст. 13 Закону №5492-VI особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з даним позовом, вважаючи, що відповідач порушив право її право на вклеювання у зв`язку з досягненням 45-річного віку до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки, з приводу чого суд зазначає наступне.

Пунктом 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII (далі - Положення №2503-XII), визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно з пунктом 3 Положення №2503-XII бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної

автоматизованої системи обліку населення.

Відповідно до п. 5 Положення №2503-XII паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис

посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою (п. 6 Положення №2503-XII).

Пунктом 8 Положення №2503-XII передбачено, що термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Водночас, до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Згідно з п. 15 Положення №2503-XII для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку подаються паспорт і дві фотокартки зазначеного розміру.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що громадянин України, якому видано паспорт у формі паспортної книжечки зразка 1994 року, зобов`язаний протягом місяця після досягнення 25- чи 45 - річного віку звернутися до уповноважених органів для вклеювання до паспорту нової фотокартки.

25 березня 2015 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України".

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 запроваджено з 1 січня 2016 року оформлення і видачу із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII.

Натомість пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 установлено, що паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Крім того у п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 закріплено, що вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюються відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Відповідно до п. 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, обмін паспорта здійснюється у разі якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Водночас, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302» пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 було доповнено абзацом п`ятим такого змісту: «Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року».

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302», Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII був розроблений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року № 456 (далі - Тимчасовий порядок №456).

Зазначений Тимчасовий порядок №456 визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Порядок вклеювання фотокарток у паспорт громадянина України зразка 1994 року врегульований розділом V Тимчасового порядку №456.

Зокрема, пунктами 1 та 2 розділу V Тимчасового порядку №456 встановлено, що третя і п`ята сторінки паспорта передбачені для вклеювання в паспорт додаткових фотокарток при досягненні особою віку 25 або 45 років.

Для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 або 45 років особи, на ім`я якої оформлений паспорт, протягом 30 календарних днів заявник подає працівнику територіального підрозділу заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку. Натомість для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку заявник подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку, та відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу V Тимчасового порядку №456 наявність підстав для вклеювання фотокартки при досягненні особою відповідного віку та подана заявником інформація перевіряються уповноваженою особою територіального підрозділу ДМС, яка за своїми службовими обов`язками відповідає за оформлення та видачу паспорта, за даними відомчої інформаційної системи ДМС, Книгою обліку та з урахуванням вимог пунктів 4 та 5 розділу VI цього Тимчасового порядку.

Отже, передумовою для вклеювання фотокартки у паспорт громадянина України зразка 1994 року у зв`язку з досягненням ним 25- чи 45-річного віку є звернення особи до уповноваженого органу з відповідною заявою та передбаченим Тимчасовим порядком №456 переліком документів.

Згідно з п. 5 розділу V Тимчасового порядку №456 рішення про вклеювання фотокартки до паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами проведених перевірок. Надані фотокартки порівнюються із зовнішністю особи та фотокартками, які вже вклеєні на відповідні сторінки паспорта, після чого одна фотокартка вклеюється в паспорт, а інша - у заяву у спеціально відведені для цього місця.

Разом з тим, підпунктом 5 пункту 1 розділу IХ Тимчасового порядку №456 визначено, що територіальний підрозділ ДМС відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта.

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), яке доводиться до відома заявника протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття, зазначаються підстави відмови (п. 2 розділу IХ Тимчасового порядку №456).

З аналізу вищезазначених норм Тимчасового порядку №456 вбачається, що у випадку наявності законних підстав та за умови дотримання особою вимог зазначеного порядку, що регулюють процедуру вклеювання фотокартки при досягненні особою відповідного віку, відповідний територіальний підрозділу ДМС приймає рішення про вклеювання до паспорту такої особи нової фотокартки.

Натомість за результатами розгляду заяви про вклеювання фотокартки при досягненні особою відповідного віку до якої не додано або додано не в повному обсязі визначені Тимчасовим порядком №456 документи, які є необхідними для вклеювання фотокартки у паспорт, відповідний територіальний підрозділу ДМС приймає рішення про відмову у вклеюванні фотокартки.

Дослідивши наявну у матеріалах справи копію заяви ОСОБА_1 до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби в Житомирській області про вклеювання до її паспорту зразка 1994 року фотокартки, суд встановив, що позивач звернулась із вказаною до відповідача у віці 47- років, тобто після спливу законодавчо визначеного місячного строку, а сама заява є заявою довільної форми, до якої позивачем не було додано визначених в п. 2 розділу V Тимчасового порядку №456 документів: паспорту і двох фотокарток розміром 3,5 x 4,5 см.

Проте, як видно з матеріалів справи та підтверджується самим відповідачем у відзиві на позовну заяву, Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби у Житомирській області рішення про відмову у вклеювання фотокартки у паспорт ОСОБА_1 не приймав, а розглянув заяву позивача у відповідності до Закону України "Про звернення громадян", що не відповідає вимогам вищевказаного Тимчасового порядку №456.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем порушено процедуру розгляду заяви про вклеювання в паспорт нової фотокартки, передбачену Тимчасовим порядком №456.

Відтак, вимога позивача про визнання протиправними дії Коростенського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області щодо відмови у вклеюванні до її паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років, задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем рішення про відмову у вклеюванні фотокартки відповідно до вимог Тимчасового порядку №456 не приймалось.

Водночас, вирішуючи питання щодо ефективного захисту прав, свобод, інтересів ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При цьому слід враховувати, що діючим законодавством встановлена процедура прийняття рішень про оформлення чи видачу паспорта, і суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, в свою чергу, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим Кодексом адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, належним захистом прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про вклеювання до її паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.1998 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років, та прийняти рішення відповідно вимог Тимчасового порядку №456.

Натомість, позовна вимога про зобов`язати Коростенський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Житомирській області вклеїти до паспорта ОСОБА_1 нову фотокартку у зв`язку з досягненням нею 45 років є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Беручи до уваги наведене та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

З наявної у матеріалах справи квитанції від 05.11.2019 №45723196 вбачається, що позивачем при зверненні з даним позовом до суду був сплачений судовий збір в розмірі 768,40 гривень (а.с.4).

З огляду на вищезазначені норми КАС України та враховуючи часткове задоволення позову, суд приходить до висновку, що стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384,20 гривень.

Керуючись статями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий 23.12.1998 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області) до Управління Державної міграційної служби в Житомирській області в особі Коростенського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області (вул.Грушевського, 5, м. Коростень, Житомирська область, 11500) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Грушевського, 5, м.Коростень, Житомирська область, 11500) щодо розгляду відповідно до Закону України "Про звернення громадян" заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий 23.12.1998 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області) від 20.08.2019 про вклеювання, у зв`язку з досягненням 45 років, до паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.1998 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, нової фотокартки.

Зобов`язати Коростенський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Грушевського, 5, м. Коростень, Житомирська область, 11500) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий 23.12.1998 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області) від 20.08.2019 про вклеювання, у зв`язку з досягненням 45 років, до паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.1998 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, нової фотокартки, та прийняти рішення відповідно до вимог Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року № 456.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий 23.12.1998 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Пушкінська, 44, м. Житомир, 10008; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович