Справа № 160/10305/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпропетровську ради в якому позивач, просить:
визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради щодо не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;
зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради призначити з 26.03.2019р. ОСОБА_1 щомісячну адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг як особі працездатного віку, що є працевлаштованою та здійснити відповідну виплату на рахунок ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Відповідачем безпідставно відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки Позивач працевлаштований та має право на призначення такої допомоги.
Відповідач надав відзив на позов в якому зазначив, що в призначенні грошової адресної допомоги Позивачу було відмовлено рішенням районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Самарської районної у місті Дніпрі ради від 23.04.2019р. №14 з наступних підстав:
Приймаючи рішення комісія насамперед керувалась Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 якою затверджено «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».
Відповідно до пункту 2 Порядку адресна допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Пунктом 7 Порядку (в редакції 2014 року) зазначено, якщо у складі сім`ї, якій призначено адресну допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.
Відповідно до абз. 8 пункту 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.
Враховуючи факт припинення виплати щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 у березні 2015 року як особі працездатного віку, відповідно до пункту 7 Порядку, Відповідач вважає, що допомога на наступний термін не призначається (рішення районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Самарської районної у місті Дніпрі ради від 23.04.2019року №14).
Відповідач у своєму відзиві не заперечує, що Позивач при повторному зверненні до управління станом на 28.03.2019р. працював, що підтверджується довідкою №266/04-19 від 06.02.2019р. виданою 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області, проте вважає, що працевлаштування Позивача в 2018р. не надає йому право на щомісячну адресну допомогу, так як він втратив право на щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в 2015р.
До відзиву на позовну заяву відповідач надав інформацію (рішення Самарської районної у місті Дніпрі ради №6/22 від 31.01.2019 ) про припинення діяльності управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради як юридичної особи шляхом реорганізації, та на момент прийняття рішення установа не припинена. Клопотань про заміну відповідача правонаступником не надходило. А тому на час розгляду справи відповідач є належним.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Вперше для призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_2 Віталійович звернувся до Управління праці та соціального захисту населення 28.11.2014 року. На час звернення позивач не працював. Тому розмір призначеної державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам Позивача, згідно його заяви складав з 28.11.2014р. по 27.01.2015р. щомісячно по 442 грн.; з 28.01.2015р. по 27.03.2015р. по 221 грн.
Як зазазначив відповідач у відзиві, у зв`язку з тим, що Відповідач не отримував від Позивача повідомлень про його працевлаштування в період з 28.11.2014 по 27.03.2015р., виплату грошової допомоги Позивачу було припинено з 28.03.2015р.
Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Згідно пункту 2 цього Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Таким чином, період, в якому особа отримує за заявою адресну допомогу, не може перевищувати 6 місяців.
Пунктом 3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах:
для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї) (до 17.01.2018 року 884 гривень);
для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;
для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).
Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень (до 17.01.2018 року 2400 гривень).
Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.
Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.
Пунктом 7 цього Порядку передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.
Відповідно до пункту 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.
Згідно довідки ДСНС України у Дніпропетровській області від 16.10.209р. №2091/04-19 Позивач працює в ДСНС України у Дніпропетровській області з 07.06.2018 року по теперішній час. Вказане підтверджується також службовим посвідченням ДН НОМЕР_1 .
Суд зазначає, що відповідно до положень пунктів 2 - 7, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01.10.2014р. №505 грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи, а у разі якщо така особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.
Тобто, позивач з моменту припинення отримання адресної допомоги з 28.03.2015 року (за підстав непрацевлаштування) звернувся з новою заявою 26.03.2019 року через 4 роки (більше ніж через 1 період допустимий для отримання адресної допомоги).
Суд дійшов висновку, що постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505 не встановлено жодного обмеження особи звернутися після працевлаштування з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року (справа №127/5805/17).
Частина 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як встановлено судом, Рішенням від 23.04.2019 року, викладеним в протоколі №14 засідання районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, вирішено не призначати допомогу (соціальні виплати) ОСОБА_1 про що направлено Повідомлення про відмову в призначенні державних допомог №2621 від 23.04.2019 р.
А тому, належним способом відновлення порушеного права позивача є скасування рішення, яким відмовлено в призначенні допомоги, викладеного в протоколі засідання районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №14, суд доходить висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позовної заяви позивача та зважаючи на той факт, що позивач у відповідності до норм ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.243-245,250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення від 23.04.2019 року, викладене в протоколі №14 засідання районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам щодо не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 26.03.2019 року.
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради здійснити призначення, нарахування та виплату з 26.03.2019р. ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг як особі працездатного віку, що є працевлаштованою та здійснити відповідну виплату на рахунок ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова