Справа № 160/9533/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року Справа № 160/9533/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
при секретарі судового засіданняПрогонній В.В.
позивача представника відповідача ОСОБА_1 Суріної О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
01 жовтня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №163-д від 19.09.2019 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він працює на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з 11.06.2015 року. Наказом відповідача №163-д від 19.09.2019 року «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » позивачу було оголошено догану відповідно до ст.65, 66 Закону України «Про державну службу» за прогул державного службовця без поважних причин. Позивач вважає, що вказаний наказ є протиправним, оскільки він не вчиняв дисциплінарного проступку у вигляді прогулу, так як весь час з моменту прийняття на роботу він працював у м. Нікополь, де і знаходилося його фактичне робоче місце. При цьому, наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07.06.2019 року №126 «Про визначення робочого місця ОСОБА_1 », відповідно до якого позивачеві визначено робоче місце у м. Кривому Розі, фактично відбулось переведення позивача на роботу в іншу місцевість. Згоду на переведення на роботу (службу) в іншу місцевість, а саме, з м. Нікополь в м. Кривий Ріг, позивач не надав, а тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за невиконання цього незаконного наказу.
Ухвалою суду від 03.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 04 листопада 2019 року о 10:00 год.
01 листопада 2019 року на представником відповідача подано відзив, в якому він заперечує проти позовних вимог, вказуючи, що головний державний інспектор відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 був відсутній у липні-серпні 2019 року на робочому місці в приміщенні за адресою м. Кривий Ріг, вул. М. Світальського, 1К, про що складені акти про відсутність на робочому місці. На підставі службової записки у відношенні позивача було ініційовано дисциплінарне провадження. Після розгляду всіх матеріалів дисциплінарної справи комісією не встановлено поважних причин відсутності позивача на робочому місці у вказані періоди, у зв`язку з чим відповідно до пункту 12 частини 2 статті 65 та пункту 2 частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» наказом від 19 вересня 2019 року №163-д «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », за прогул державного службовця без поважних причин ОСОБА_1 оголошено догану. На підставі викладеного вважає, що оскаржуваний позивачем наказ є правомірним та таким, що відповідає вині, характеру і тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку.
04 листопада 2019 року у судовому засіданні оголошена перерва до 18.11.2019 року до 16-00 год.
14 листопада 2019 року від Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до суду надійшли заперечення, в яких відповідач висловив незгоду з позицією позивача, що в даному випадку мала місце зміна істотних умов праці позивача, оскільки зміна робочого місця державного службовця в межах конкретного державного органу без зміни спеціальності, кваліфікації, посади, посадових обов`язків, розміру заробітної плати, пільг, переваг, соціально-побутового забезпечення, тобто зміни умов трудового договору, не є переведенням і не потребує згоди працівника.
18 листопада 2019 року на підставі клопотання позивача судове засідання відкладено до 22.11.2019 року до 11:00 год.
20 листопада 2019 року позивачем подано заперечення, в яких ОСОБА_1 було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відповідачем не надано жодних належних доказів та не спростовано наведені факти і обставини стосовно суті позовних вимог.
У судовому засіданні 22.11.2019 року до матеріалів справи були залучені заперечення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в яких представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, та просив відмовити у задоволенні позову.
22 листопада 2019 року ухвалою суду провадження у справі було зупинено до 09.12.2019 року.
Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року провадження у справі було поновлено.
09 грудня 2019 року у судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі із викладених у позову підстав.
Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві, та просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 (а.с.131, т.1), наказом Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області від 11.06.2015 № 24-к ОСОБА_1 з 11.06.2015 призначений на посаду головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Наказом Головного управління від 16 жовтня 2015 року №50 «Про визначення робочих місць працівників Головного управління» (а.с.89-90, т.1) було визначено робоче місце працівникам відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в тому числі, головному державному інспектору цього ж відділу ОСОБА_1, в службових приміщеннях ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1 (згідно договору оренди №562 S15 від 20.07.2015).
Відповідно до пункту 2 наказу Головного управління від 02 липня 2016 року №280 «Про визначення робочих місць працівників Головного управління» (а.с.91-93, т.1) визначено службове приміщення ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1 (згідно договору оренди №562 S15 від 20.07.2015) робочим місцем працівників відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління, в тому числі, позивача.
Згідно з пунктом 1 наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 21.09.2018 №208 «Про визначення робочого місця ОСОБА_1 » (а.с.96, т.1) відповідно до п.3 ст.29 Кодексу законів про працю України та згідно наказів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 26.10.2015 № 56 «Про розподіл видів нагляду за структурними підрозділами Головного управління», від 16.04.2018 № 93 «Про визначення робочих місць працівників Головного управління» ОСОБА_1 , головному державному інспектору відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничо-промислового управління на підставі службової записки начальника Криворізького гірничопромислового управління Волохова О.Ю. з 01.12.2018 визначено робочим місцем місцезнаходження відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, 1К.
На вказаному наказі міститься підпис ОСОБА_1 : «Не згоден, 27.09.2018 р.».
27 вересня 2018 року позивача було повідомлено про зміну істотних умов праці згідно з наказом від 21.09.2018 №208 щодо визначення робочого місця за місцезнаходженням відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, 1К, однак ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується повідомленням про зміну істотних умов праці (а.с.98, т.1).
Службовою запискою начальнику відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Губаренко В.С. від 01.04.2019 (а.с.102, т.1) та службовою запискою заступника начальника - начальника відділу Д. Бондар та заступника начальника відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами М. Кудіна через недоцільність закріплення робочого місці головного державного інспектора ОСОБА_1 запропоновано визначити йому робоче місце у м. Кривий Ріг, за місцем розташування відділу, з обґрунтуванням службової необхідності.
Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07 червня 2019 року №126 «Про визначення робочого місця ОСОБА_1 » (а.с.99-100, т.1) визначено робоче місце головному державному інспектору відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в приміщенні ДП «Криворізький експертно-технічний центр Держпраці», розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, 1к з 10 червня 2019 року.
Вказаний наказ підписано позивачем із незгодою 10.06.2019.
Наказом Головного управління №256-вд від 07.06.2019 «Про відрядження ОСОБА_1 » (а.с.25, 122, т.1) позивача було відряджено для участі у нараді при заступнику начальника відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області та ознайомлення з документацією в Криворізькому гірничопромисловому управлінні (м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, 1К).
Відповідно до статті 68 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та службової записки заступника начальника відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Кудіна М.В. від 18.07.2019 (а.с.52, т.1) на підставі наказу начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 22 липня 2019 року № 149-д «Про дисциплінарні провадження щодо ОСОБА_1 » (а.с.46, т.1) відкрито дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління. Дисциплінарне провадження доручено здійснити в період з 22 липня 2019 року по 05 серпня 2019 року.
На підставі наказу відповідача від 05.08.2019 №151-д строк проведення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 продовжено до 19.09.2019.
В ході проведення дисциплінарного провадження було встановлено, що головний державний інспектор відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці в приміщенні за адресою: м. Кривий Ріг, вул. М. Свитальського 1К, що визначене наказом Головного управління від 07.06.2019 №126 «Про визначення робочого місця ОСОБА_1 », про що складено акти про відсутність на робочому місці від 01.07.2019 (а.с.64, т.1), від 02.07.2019 (а.с.65, т.1), від 03.07.2019 (а.с.66, т.1), від 04.07.2019 (а.с.68, т.1), від 05.07.2019 (а.с.69, т.1), від 08.07.2019 (а.с.70, т.1), від 09.07.2019 (а.с.71, т.1), від 10.07.2019 (а.с.72, т.1), від 11.07.2019 (а.с.73, т.1), від 16.07.2019 (а.с.74, т.1), від 17.07.2019 (а.с.75, т.1), від 18.07.2019 (а.с.76, т.1), від 19.07.2019 (а.с.77, т.1), від 22.07.2019 (а.с.78, т.1), від 23.07.2019 (а.с.79, т.1), від 24.07.2019 (а.с.80, т.1), від 25.07.2019 (а.с.81, т.1), від 26.07.2019 (а.с.82, т.1), від 19.08.2019 та від 20.08.2019 (а.с.85, т.1), від 21.08.2019 (а.с.86, т.1).
В своїх поясненнях позивач зазначав про відмову виконувати наказ Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07 червня 2019 року №126 «Про визначення робочого місця ОСОБА_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вважає своїм робочим місцем службове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .
Листом від 05.07.2019 №5912-16/04, який згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отримано позивачем 12.07.2019 (а.с.67, т.1), ОСОБА_1 було доручено надати пояснення стосовно причин відсутності на робочому місці 01.07.2019, 02.07.2019, 03.07.2019.
Згідно з листом від 19.08.2019 №7121-16/04 (а.с.83, т.1) та окремим дорученням від 19.08.2019 №256-ОД позивачу було доручено надати пояснення стосовно причин відсутності на робочому місці 04.07.2019, 05.07.2019, 08.07.2019, 09.07.2019, 10.07.2019, 11.07.2019, 16.07.2019, 17.07.2019, 18.07.2019, 19.07.2019, 22.07.2019, 23.07.2019, 24.07.2019, 25.07.2019, 26.07.2019.
Листом від 09.09.2019 №7551-16/04 (а.с.87, т.1) та окремим дорученням від 09.09.2019 №262-ОД (а.с.88, т.1) ОСОБА_1 було доручено надати пояснення стосовно причин відсутності на робочому місці 19.08.2019, 20.08.2019, 21.08.2019.
Про відмову позивача надати письмове пояснення із зазначенням причин та обставин вчинення ним дисциплінарного проступку складено акт (а.с.128, т.1).
У висновку Дисциплінарної комісії від 16.09.2019 (а.с.124-125, т.1) після розгляду всіх матеріалів дисциплінарної справи комісією не встановлено поважних причин відсутності головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 01.07.2019, 02.07.2019, 03.07.2019, 04.07.2019, 05.07.2019, 08.07.2019, 09.07.2019, 10.07.2019, 11.07.2019, 16.07.2019, 17.07.2019, 18.07.2019, 19.07.2019, 22.07.2019, 23.07.2019, 24.07.2019, 25.07.2019, 26.07.2019, 19.08.2019, 20.08.2019, 21.08.2019 на робочому місці в приміщенні за адресою: м.Кривий Ріг, вул. М. Свитальського, 1К, що визначене наказом Головного управління від 07.06.2019 №126 «Про визначення робочого місця ОСОБА_1 ».
Поданням Дисциплінарної комісії від 16.09.2019 (а.с.126-127, т.1) запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку - прогулу державного службовця без поважних причин (п.12 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу»).
На підставі наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 19 вересня 2019 року № 163-д «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » (а.с.9, а.с.129, т.1) відповідно до пункту 12 частини 2 статті 65 та пункту 2 частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» за прогули державного службовця без поважних причин ОСОБА_1 , головному державному інспектору відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління, оголошено догану.
Не погоджуючись із застосованим дисциплінарним стягненням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, регулюються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Частиною 1 статті 1 Закону №889-VIII закріплено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Службова дисципліна, у відповідності до пункту 10 частини 1 статті 2 Закону № 889-VIII, це неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.
У свою чергу, як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 61 Закону № 889-VIII, службова дисципліна забезпечується шляхом, в тому числі, дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки.
За змістом статті 9 Закону № 889-VIII державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки. Державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Крім того, приписами частини 1 статті 62 Закону № 889-VIII визначено, що державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також, в тому числі: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців.
Відповідно до частини 1 статті 47 Закону № 889-VIII правилами внутрішнього службового розпорядку державного органу (далі - правила внутрішнього службового розпорядку) визначаються: 1) початок та кінець робочого часу державного службовця; 2) перерви, що надаються для відпочинку та прийняття їжі; 3) умови і порядок перебування державного службовця в державному органі у вихідні, святкові та неробочі дні, а також після закінчення робочого часу; 4) порядок доведення до відома державного службовця нормативно-правових актів, наказів (розпоряджень) та доручень із службових питань; 5) загальні інструкції з охорони праці та протипожежної безпеки; 6) загальні правила етичної поведінки в державному органі; 7) порядок повідомлення державним службовцем про його відсутність на службі; 8) порядок прийняття та передачі діловодства (справ) і майна державним службовцем; 9) інші положення, що не суперечать цьому Закону та іншим актам законодавства.
Особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців урегульовано статтею 64 Закону №889-VIII, відповідно до якої за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності передбачені статтею 65 Закону № 889-VIII.
Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (частина 1 статті 65 Закону № 889-VIII).
Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
При цьому, статтею 66 Закону № 889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби. У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Відповідно до частини 1 статті 64 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Частиною 1 статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).
Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 69 Закону №889-VIII дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об`єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.
Нормами абзацу 5 частини 3 статті 69 Закону №889-VIII визначено, що строк повноважень членів дисциплінарної комісії становить три роки.
Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 69 Закону №889-VIII дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.
Відповідно до частини 4 статті 69 Закону №889-VIII склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.
Наказом начальника Головного управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 11.07.2018 № 163 «Про затвердження складу постійної дисциплінарної комісії в Головному управлінні Держпраці у Дніпропетровській області» з метою забезпечення ефективної роботи Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області відповідно до розділу VIII Закону України «Про державну службу» та у зв`язку з кадровими змінами було затверджено склад дисциплінарної комісії, а саме:
- представники керівника: Григор`єва Н.Л. - начальник відділу інспекційної діяльності та розслідування нещасних випадків на виробництві Головного управління Держпраці Дніпропетровській області; Калініченко О.О. - головний спеціаліст відділу персоналу; Олійник В.М. - заступник начальника відділу юридичного забезпечення;
- представники виборного органу профспілкової організації: Велика А.І. - начальник відділу персоналу; Рудий С.С. - головний державний інспектор відділу нагляду у гірничодобувній промисловості Криворізького гірничопромислового управління;
- Радченко А.І. - начальник відділу нагляду у агропромисловому комплексі соціально-культурній сфері Головного управління Держпраці у Дніпропетровськ області.
Частиною 8 статті 69 Закону №889-VIII закріплено, що засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів.
Отже, правомочність складу дисциплінарної комісії, утвореної Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, підтверджена матеріалами справи.
Крім того, суд зауважує, що позивач працює на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, тобто на посаді державної службі.
Правове регулювання державної служби встановлено у статті 5 Закону №889-VIII, відповідно до якої правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Тому посилання позивача на неправомочність дисциплінарної комісії, а також необхідності отримання згоди виборного органу щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності суд вважає помилковими, оскільки саме нормами статті 69 Закону №889-VIII врегульовано порядок утворення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, її правомочність та повноваження, а застосування до даних правовідносин норми частини 2 статті 252 Кодексу законів про працю України, частини 2 статті 41 Закону України «Про професійні спілки», на які посилається позивач, суперечить прямим нормам Закону №889-VIII.
У позові позивач зазначає, що його відсутність на робочому місці не може вважатись прогулом без поважних причин, оскільки згода на переведення на роботу (службу) в іншу місцевість шляхом визначення робочого місця в іншій місцевості, а саме: з м. Нікополь на м. Кривий Ріг на підставі наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07 червня 2019 року №126 про визначення ОСОБА_1 » позивачем не надавалась.
Так, позивач стверджує, що про зміну істотних умов служби та їх причини позивача не попереджали, а отже, не вихід державного службовця на службу у зв`язку з незаконним переведенням не можна вважати прогулом без поважних причин.
Відповідно до частини 1 статті 41 Закону №889-VIII, державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.
Таким чином, зміна робочого місця державного службовця в межах одного органу, однієї тієї ж посади, не є переведенням відповідно до статті 41 Закону №889-VIII, яке передбачає зміну посади, зміну посадових обов`язків або місця розташування підприємства.
Статтею 43 Закону №889-VIII передбачено зміни істотних умов державної служби, згідно з частиною 1 якої підставами для зміни істотних умов державної служби є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.
Крім того, частина 3 статті 43 Закону №889-VIII визначає, що зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов`язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (у разі його переміщення до іншого населеного пункту).
Наведений перелік є вичерпним, адже не містить посилань на інші нормативні акти.
Вказаний висновок також підтверджується листом Національного агентства з питань державної служби України від 16.05.2019 №3146/10-19 з роз`ясненнями щодо зміни істотних умов державної служби відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.103, т.1).
З огляду на викладене, суд робить висновок, що зміна робочого місця державного службовця в межах однієї і тієї ж посади конкретного державного органу без зміни спеціальності, кваліфікації, посади, посадових обов`язків, розміру заробітної плати, пільг, переваг, соціально-побутового забезпечення, тобто без зміни умов трудового договору, не є переведенням відповідно до статті 41 Закону №889-VIII, яке передбачає зміну посади, посадових обов`язків або місця розташування державного органу, не веде до зміни істотних умов державної служби і не потребує згоди працівника.
При цьому, в законодавстві не міститься жодних норм щодо переміщення робочого місця державного службовця до іншого населеного пункту у випадку, коли до сфери обслуговування державного органу належить декілька адміністративних територіальних одиниць.
Окремо суд зазначає, що записи у трудовій книжці позивача також не містять відомостей щодо здійснення трудової діяльності в іншому структурному підрозділі, який знаходиться у м. Нікополь.
Також, посилання позивача на статтю 32 Кодексу законів про працю України є помилковим, оскільки саме нормами статей 41 та 43 Закону №889-VIII врегульовані відносини щодо переведення державного службовця на іншу посаду (роботу) та переведення на іншу посаду у зв`язку із зміною істотних умов державної служби, а тому застосування до цих правовідносин трудового законодавства, зокрема статті 32 Кодексу законів про працю України, суперечить вимогам частин 2 та 3 статті 5 Закону №889-VIII.
Суд додатково вважає за необхідне зазначити, що на сьогоднішній день наказ Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07.06.2019 №126 «Про визначення робочого місця ОСОБА_1 », з яким позивач не погоджується та не виконує, останнім не оскаржувався, відтак, суд робить висновок про те, що такий наказ є чинним та таким, що прийнятий на підставі та в межах, визначених чинним законодавством.
Судом встановлено та матеріалами підтверджено, що дисциплінарною комісією проведене службове розслідування за фактом відсутності позивача на роботі та сформована дисциплінарна справа (а.с.45-130, т.).
В матеріалах дисциплінарної справи наявні акти про відсутність позивача на роботі, характеристика позивача, письмові пояснення про причини відсутності, висновок за результатами службового розслідування щодо ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку службового розслідування, дії головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області свідчать про вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме прогулу без поважної причини.
Відповідно до висновку дисциплінарної комісії, остання встановила наявність у діях позивача дисциплінарного проступку та підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Пропозиція дисциплінарної комісії за вчинення дисциплінарного проступку - прогулу без поважних причин, застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани досліджено всі матеріали справи, проаналізовано та враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини попередньої роботи позивача, досвід роботи на займаних посадах, показники виконання службових завдань, наявних заохочень, відзнак, наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень, спеціальних звань, чим повністю дотримано вимоги чинного законодавства.
За таких обставин, з урахуванням викладеного суд не вбачає жодних підстав для визнання протиправним та скасування прийнятого відповідачем наказу.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Судом встановлено, що під час прийняття оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Доказів протилежного позивачем під час судового розгляду не було надано.
Із системного аналізу викладеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, що є підставами для відмови у їх задоволенні.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 грудня 2019 року.

Суддя І.В. Тулянцева