Справа № 360/193/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

10 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/193/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до управління Пенсійного Фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в Станично - Луганському районі), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення б/н від 06.11.2019 про відмову у призначенні пенсії відповідно до п. п. 1, 2 ст. 114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати УПФУ в Станично-Луганському районі зарахувати до пільгового стажу роботу за списком №1 з 17.05.2005 по 31.08.2016 на підставі довідки з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) ОСОБА_1 ;

- зобов`язати УПФУ в Станично-Луганському районі зарахувати до загального стажу проходження строкової військової служби з 21.11.1986 по 17.11.1988;

- зобов`язати УПФУ в Станично-Луганському районі розглянути заяву від 01.11.2019 про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою. 01.11.2019 через портал ПФУ була подана заява на призначення пенсії. Вже 08.11.2019 у призначенні пенсії відмовлено через те, що з 17.05.2005 по 31.08.2016 інформація щодо зайнятості повний робочий день на посаді слюсаря-ремонтника на Алчевському металургійному комбінаті та про атестацію робочого місця відсутня. Рішення про відмову від 06.11.2019 було отримано 20.12.2019 після проходження персоніфікації у відповідача.

Позивач вважає дане рішення протиправним, згідно форми ОК-5, яка отримана 05.11.2019 спеціалістом відповідача, відомості по спеціальному стажу разом з підтвердженням зайнятості повний робочий день на посаді слюсаря-ремонтника на Алчевському металургійному комбінаті та атестації робочого місця саме за період з 17.05.2005 по 31.08.2016.

Посадова особа відповідача допустила професійну недбалість або службовий злочин, не вивчивши досконало зміст форми ОК-5 і надаючи рекомендацію про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб AT Алчевський металургійний комбінат значиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 20 а - контрольована територія та спеціалісти пенсійного органу мають право зробити запит на підприємство.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 11.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, відстрочено сплату судового збору, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 20-21).

30.01.2020 за вх. № 3851/2020 засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 25-26), в якому відповідач заперечуює проти позовних вимог з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 01.11.2019 за призначенням пенсії за віком за нормами пп.1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для призначення пенсії через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України були надані наступні документи: заява від 01.11.2019; трудова книжка НОМЕР_1 від 18.07.1986; паспорт НОМЕР_2 від 15.06.2000; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.07.1998; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 905- від 01.11.2019; диплом НОМЕР_3 від 14.07.1986; свідоцтво про навчання № НОМЕР_4 без дати; військовий квиток НОМЕР_5 від 26.03.1990 року; довідка про відкриття рахунку в банку від 01.11.2019.

Для визначення права на призначення пенсії за віком за Списком 1 був розглянутий період роботи в публічному акціонерному товаристві Алчевський металургійний комбінат з 17.05.2005 по 31.08.2016.

Як зазначалось раніше, пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. В трудовій книжці ОСОБА_1 інформація щодо зайнятості повний робочий день за вищезазначений період.

Відповідно до абзацу 4 п. 2.14 розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. В трудовій книжці ОСОБА_1 є в наявності запис про проведення атестації робочих місць згідно наказу № 324 від 31.12.2003, якої недостатньо для визначення права на призначення пенсії при досягненні віку 51 рік.

Абзацом 1 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 12 серпня 1993 р. № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального стажу; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи: первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Проте довідка, яка підтверджує спеціальний трудовий стаж ОСОБА_1 надана не була.

Також відповідач зазначив, що до загального стажу не зараховано період проходження строкової військової служби через відсутність періоду у військовому квитку та дати видачі військового квитку згідно трудової книжки ОСОБА_1 . Згідно наданих документів ОСОБА_1 має загальний стаж 31 рік 7 місяців 11 днів. Пільговий стаж відсутній.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують спеціальний трудовий стаж в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 ОСОБА_1 було відмовлено.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , має статус внутрішньо переміщеної особи відповідно до довідки від 01.11.2019 № 905- (арк. спр. 2, 3-5), 01.11.2019 через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення виплати пенсії за вислугу років на підставі пп. 1 п. 1 ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. спр. 29 а).

До заяви були додані: заява від 01.11.2019; трудова книжка НОМЕР_1 від 18.07.1986; паспорт НОМЕР_2 від 15.06.2000; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.07.1998; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 905- від 01.11.2019; диплом НОМЕР_3 від 14.07.1986; свідоцтво про навчання № 2498 без дати; військовий квиток НОМЕР_5 від 26.03.1990 року; довідка про відкриття рахунку в банку від 01.11.2019.

Рішенням УПФУ в Станично Луганському районі від 06.11.2019 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії згідно п.п.1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують спеціальний трудовий стаж (арк.спр. 15-16).

Рішення обґрунтовано тим, що згідно наданих документів ОСОБА_1 має загальний стаж 31 рік 7 місяців 11 днів. Для визначення права на призначення пенсії за віком за Списком № 1 був розглянутий період роботи в ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» з 17.05.2005 по 31.08.2016 на посаді слюсаря ремонтника. В трудовій книжці інформація щодо зайнятості повний робочий день відсутня, та в наявності запис про проведення атестації робочих місць згідно наказу від 31.12.2003 № 324, якої недостатньо для визначення права на призначення пенсії в 51 рік. Довідка, яка підтверджує спеціальний трудовий стаж, позивачем не надана.

Також зазначено, що абзацом 7 пункту 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходження ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» значиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 20а, тобто підприємство знаходиться знаходиться на підконтрольній українській владі території.

Крім того, зазначено, що до загального стажу не зараховано період проходження строкової військової служби через відсутність періоду у військовому квитку та дати видачі військового квитка згідно трудової книжки ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з підсистеми Призначення та Виплати Пенсії ПФУ загальний стаж позивача становить 31 рік 7 місяців 11 днів (арк. спр. 28-29).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових та соціальних пенсій.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом

Відповідно до статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною першою статті 114 Закону № 1058 визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із положеннями частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 15.06.2000 Алчевським МВ УМВС України в Луганській області, дата народження ОСОБА_1 01.05.1968 (арк.спр. 3), тобто 01.05.2018 йому виповнилося 50 років.

Згідно із витягом з підсистеми Призначення та Виплати Пенсії ПФУ загальний стаж позивача становить 31 рік 7 місяців 11 днів (арк. спр. 28-29).

Щодо наявності необхідних 10 років пільгового стажу, суд зазначає таке.

Трудова книжка позивача НОМЕР_1 (арк. спр. 6-11) містить наступні записи щодо спірних періодів роботи:

Запис № 2 від 18.07.1986 - Комунарський металургійний комбінат - прийнятий до цеху контрольних вимірювань приладів та автоматики електрослюсарем з ремонту приладів технологічного контролю та автоматичних процесів ділянки цеху № 2 відповідно до розпорядження № 407 від 18.07.1986;

Запис № 3 від 06.11.1986 - звільнений у зв`язку з призивом до лав Радянської Армії, відповідно до розпорядження № 2629 від 10.11.1986;

Запис № 4,5 з 21.11.1986 по 17.11.1988 - служба в Радянській Армії, в/к НУ 9323304;

Запис № 19 від 27.05.2002 - Відкрите акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» - прийнятий до агломераційного цеху вантажником, відповідно до розпорядження № 90 від 27.05.2002;

Запис № 20 від 01.01.2003 - в агломераційному цеху вантажником, зайнятий на роботах з сировиною вапняної ділянки, відповідно до розпорядження № 21 від 14.01.2003;

Запис № 21 від 17.05.2005 - переведений в агломераційному цеху слюсарем-ремонтником, зайнятий ремонтом устаткування в містах його установки на ділянках діючих виробництв, основні роботі яких користуються правами на пільгове пенсійне забезпечення за сп. № 1, 4 розряду, відповідно до розпорядження № 214 від 07.04.2005;

Запис № 22 від 31.12.2003 - за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за списком № 2 вантажником, зайнятим на роботах з сировиною, за списком № 1 слюсарем-ремонтником, зайнятим ремонтом устаткування в місцях його установки на ділянках діючих виробництв, основні робітники, які ведуть технологічних процес атестуються за списком № 1, відповідно до постанови № 324 від 31.12.2003;

Запис № 23 від 04.08.2006 - переведений в агломераційному цеху слюсарем-ремонтником, зайнятим ремонтом устаткування в місцях його установки на ділянках діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, 5 розряду, відповідно до наказу № 262/к від 04.08.2006;

Запис № 24 - Відкрите акціонерне товариство «Алчевський металургійних комбінат» перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат»;

Запис № 25 від 12.02.2019 - звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за статтею 38 КЗпП України, відповідно до наказу № 129 від 12.02.2019, запис завірений печаткою відділу кадрів Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат».

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Судом встановлено, що згідно із записами в трудовій книжці позивача ОСОБА_1 з 17.05.2005 працював слюсарем-ремонтником, зайнятий ремонтом устаткування в містах його установки на ділянках діючих виробництв, основні роботі яких користуються правами на пільгове пенсійне забезпечення за сп. № 1, 4 розряду; з 04.08.2006 переведений в агломераційному цеху слюсарем-ремонтником, зайнятим ремонтом устаткування в місцях його установки на ділянках діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, 5 розряду. Наявний запис від 31.12.2003 про атестацію робочого місця.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, ОСОБА_1 , за формою ОК-5 вносилися страхові внески за позивача, як за найманого робітника, у спірний період. До того ж, відповідно до вищезазначеної довідки форми ОК-5 трудовий стаж у спірний період зараховано позивачеві як спецстаж та позначено кодом «ЗП3013А1» як працівнику по списку № 1 (арк. спр. 12-14, 32-38).

Відповідно до Постанов Правління ПФУ № 26-1 від 05 листопада 2009 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 25-2 від 03 грудня 2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08 жовтня 2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

Тобто, при здачі звітів страхувальником до органів Пенсійного фонду за спірний період вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією за кодом ЗП3013А1, що в свою чергу відповідає положенням статті 114 Закону № 1788-ХІІ.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі № 235/6862/16-а (провадження № К/9901/17960/18).

Надаючи оцінку доводам відповідача про неможливість зарахування пільгового стажу за даними ОК-5 у зв`язку зі знаходженням підприємства роботодавця на контрольованій території, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

По - перше, суд зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи ПАТ «Алчевський металургійний комбінат»: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 20а (арк. спр. 50-52).

Згідно із пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, відповідач мав право при розгляді заяви про призначення пенсії робити відповідні запити до ПАТ «Алчевський металіргійний комбінат» з вимогою надати необхідні документи для підтвердження пільгового стажу позивача, у разі виникнення сумнівів, що зроблено не було і свідчить про неналежний розгляд заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

По-друге, відповідно до положень статті 22 Закону № 1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Тобто, статтею 24 Закону № 1058 прямо передбачено обов`язок обчислення страхового стажу за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, і твердження відповідача про неможливість такого обрахунку є безпідставними.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби, суд виходить з такого.

Законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, зарахування періоду військової служби до страхового стажу прямо передбачено нормами закону та не пов`язується з необхідністю сплати страхових внесків.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідач не врахував до загального стажу позивача період проходження строкової військової служби через відсутність періоду у військовому квитку та дати видачі військового квитка згідно трудової книжки.

В трудовій книжці позивача міститься запис про службу в Радянській Армії з 21.11.1986 по 17.11.1988. Із заявою про призначення пенсії позивачем також надавався військовий квиток НОМЕР_5 від 26.03.1990, в пункті 9 якого зазначено про прийняття військової присяги 13.12.1986 (арк.спр. 56-57).

Згідно із матеріалами справи, позивачем до заяви про призначення пенсії додано не всі аркуші військового квитка, і відповідач не пропонував позивачеві надати військовий квиток у повному обсязі. Суд зауважує, що записом в трудовій книжці в повній мірі підтверджується проходження позивачем військової служби в Радянській Армії у період з 21.11.1986 по 17.11.1988, і додаткове підтвердження не потрібно, з огляду на те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

В постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року № 346/1454/17 зроблено правовий висновок, що право позивача на зарахування до страхового стажу періоду перебування на військовій службі прямо передбачено нормами частини другої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і не потребує додаткового підтвердження.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає, що позивачем обрано правильний та ефективний спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправним та скасування рішення УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області від 06.11.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 та зобов`язання УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.11.2019 про призначення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 з урахуванням висновків суду, зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 17.05.2005 по 31.08.2016 за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) та зарахуванням до загального страхового стажу проходження строкової військової служби з 21.11.1986 по 17.11.1988.

Що стосується зави про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду від 11.01.2020 позивачу відстрочено сплату судового збору у сумі 840,80 грн до ухвалення рішення по суті.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до управління Пенсійного Фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (код за ЄДРПОУ місцезнаходження: 93600, Луганська обл., смт. Станиця Луганська, вул. 1 Травня, 20) про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 06 листопада 2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 ОСОБА_1 .

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 від 01 листопада 2019 року з урахуванням висновків суду та з зарахуванням до загального страхового стажу періоду проходження військової служби з 21 листопада 1986 року по 17 листопада 1988 року, до пільгового стажу періоду роботи з 17 травня 2005 року по 31 серпня 2016 року за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) щодо ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська