Справа № 823/2160/18
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2160/18 Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Черпіцької Л.Т.

суддів: Бараненка І.І., Глущенко Я.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року про відмову у зміні способу та порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо ненарахування та невиплати компенсації з втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, що передбачена ч. 2 ст. 55 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати»; та зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію з втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, що визначається відповідно до Закону України від 19жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 07 червня 2017 року №; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 07 червня 2017 року № у порядку, визначеному статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

13 лютого 2019 року Шостим апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подати до суду протягом трьох місяців з дати прийняття даної ухвали звіт про виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у даній справі.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 листопада 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року.

08 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній у даній справі, в якій просив змінити спосіб виконання рішення суду шляхом зобов?язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області негайно (без відстрочення) здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 07 червня 2017 року № у порядку, визначеному статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, однією сумою з урахуванням виплачених сум без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України (постанова від 22 серпня 2018 року №649 тощо) чи інших нормативно-правових актів, які дають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги, оскільки вважає, що рішення було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що факт невиконання боржником (Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області) постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року та системність такої поведінки, свідчать про його очевидні наміри не виконувати рішення суду в порядку та у спосіб, що визначені у рішенні від 24 вересня 2018 року, внаслідок чого з метою усунення обставин, що ускладнюють виконання цього рішення суду є необхідність у зміні чи встановленні способу і порядку його виконання.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до вимог статті 311 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року, судом вирішено адміністративний спір щодо усіх заявлених позивачем позовних вимог та позов задоволено частково. Між тим визначено спосіб виконання постанови суду шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії.

Згідно матеріалів справи примусове виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року здійснювалось на підставі виконавчого листа №823/2160/18, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 17 жовтня 2018 року.

Так, 25 жовтня 2018 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було відкрито виконавче провадження ВП №57519243 на підставі названого виконавчого листа.

Станом на 20 грудня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення суду не було виконано. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копією постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 20 грудня 2018 року ВП №57519243 про закінчення виконавчого провадження та повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 19 грудня 2018 року №16700.

13 лютого 2019 року Шостим апеляційним адміністративним судом встановлено судовий контроль за виконанням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року, внаслідок невчинення Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області дій, спрямованих на його виконання.

10 квітня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відновлено виконавче провадження ВП №57519243.

15 травня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області подано суду звіт від 11 травня 2019 року №43389/08-01 про виконання рішення суду, в якому зазначено, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 07 червня 2017 року № у порядку, визначеному статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Згідно наявних у справі доказів, нарахування і виплати проводились позивачу в тому числі з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 та постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Зважаючи на встановлені вище обставини, колегія суддів вважає за необхідне відзначити те, що наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов`язковості (що передбачає обов`язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Іншими словами, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов`язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочних осіб.

Частинами першою, третьою статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Так, під зміною способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на положення статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, колегія суддів приходить до висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалась необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення.

Варто також зазначити, що неналежне виконання відповідачем судового зобов`язання в частині вчасної та повної виплати суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії в розумінні приписів статті 378 КАС України не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки не свідчить про неможливість його виконання.

Даний висновок також узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постановах від 11 листопада 2014 року у справі № 21-394а14 та від 25 листопада 2014 року у справі № 21-506а14, а також в постановах Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а та від 17 липня 2019 року у справі №748/2827/16-а.

Водночас, беручи до уваги також регламентовану статтею 14 КАС України обов`язковість судових рішень, відсутні підстави вважати, що застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області при виконанні постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року положень постанов Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 та від 22 серпня 2018 року №649 є обставиною, що унеможливлює виконання судового рішення у встановлений судом спосіб та порядок.

Згідно практики Європейського суду з прав людини право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст (стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення).

В силу вимог статей 73, 76 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що наявні у справі докази у своїй сукупності є достатніми для правильного вирішення заяви позивача про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, як наслідок відсутні підстави для висновку про те, що суд першої інстанції при вирішенні питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для вирішення заяви позивача не допустив порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин у даній справі.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: Л.Т. Черпіцька

Судді: І.І. Бараненко

Я.Б. Глущенко