Справа № 826/14459/15
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 лютого 2020 року

м. Київ

справа №826/14459/15

адміністративне провадження №К/9901/3251/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року

у справі №826/14459/15

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просив:

- визнати бездіяльність Кабінету Міністрів України по виконанню взятих державою на себе зобов`язань по виконанню міжнародних договорів щодо компенсації майна сім`ї ОСОБА_1 , як вимушеним переселенцям із Польщі у 1945 році.

- зобов`язати Кабінет Міністрів України компенсувати йому майно, яке належало його діду - ОСОБА_2 , бабусі - ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 , як переселенцям із Польщі у 1945 році, за рахунок державного бюджету.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

23 січня 2020 року позивачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі №826/14459/15.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. ст. 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду проголошена 14 січня 2019 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 23 січня 2020 року, тобто пропустивши строк на касаційне оскарження.

Відповідно до ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 5 ст. 333 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

До касаційної скарги додана заява про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі №826/14459/15.

Однак в заяві не зазначено дати коли отримано оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та не додано доказів на підтвердження дати отримання цього рішення.

Колегія суддів зазначає, що доказом дати отримання оскаржуваного рішення є копія конверту в якій надійшло таке рішення суду.

Вищенаведене, свідчить про неповажність підстав пропуску строку на касаційне оскарження, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

До касаційної скарги додана квитанція № 0.0..1 від 20 січня 2020 року на суму 500,00 грн.

Крім того до касаційної скарги додана заява про розстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого скаржник посилається на майновий стан.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

На підтвердження обставин викладених у заяві скаржник надав лікарську довідку №7 від 20 січня 2020 року.

Однак колегія суддів зазначає, що документом який підтверджує майновий стан, а саме, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік є довідка про доходи за минулий календарний рік, що видана органами доходів і зборів.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку про неможливість задоволення заяви скаржника про розстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивачем є фізична особа, яка заявила вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2015 року складав 1218,00 грн.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 474,40 грн. (974,40 - (500,00 (200% від (1600,00 * 0,4))

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/ 22030102; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ; призначення платежу: "*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду документа про сплату судового збору та доказів наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або вказати інші підстави для його поновлення.

У випадку неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору, скарга буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п.1 ч. 4 ст.169 та ч. 2 ст.332 КАС України.

Неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання доказів наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або незазначення інших підстави для його поновлення є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України).

Керуючись ст.ст. 121, 329, 330, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі №826/14459/15, викладені у заяві ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення від сплати судового збору.

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі №826/14459/15 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко