Справа № 560/2503/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2503/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

04 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача), про:

- визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.06.2016.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 19.09.2019 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги відповідач зазначає, що згідно повідомлення АТ "Державний ощадний банк України" від 04.05.2016 №126 ОСОБА_1 пенсію не одержувала більше року. Вказав, що так як позивач не явилась на виклик управління від 04.05.2016, з 01.06.2016 виплату пенсії переведено на поштове відділення за адресою проживання, яка зазначена в матеріалах пенсійної справи. Згідно даних поштового зв`язку позивач пенсію за період з 01.06.2016 по 30.11.2016 не отримувала, у зв`язку з чим виплату пенсії ОСОБА_1 припинено згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону. 06.06.2019 на адресу відповідача надійшла заява ОСОБА_2 щодо виплати йому за довіреністю пенсії ОСОБА_1 , з квітня 2015 року, за результатами розгляду якої відповідач листом від 21.06.2019 №1578/К-8 відмовив у задоволенні вказаної заяви, та повідомив про порядок виплати пенсії за довіреністю.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 13.09.1990 ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" від 15.05.1990 №1480-1.

З 12.01.2005 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV.

З 2015 року позивач у зв`язку із важким захворюванням перебуває в Італії.

В червні 2019 року представник Кравчук Надії Кононівні за довіреністю, яка посвідчена 17.05.2019 провідним спеціалістом з консульських питань Генерального Консульства України в Неаполі, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про поновлення та виплату пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації викладеної в листі від 21.06.2019 №1578/К-8 Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повідомило, що з 01.06.2016 виплату пенсії позивачу припинено по причині тривалої невиплати та відмовлено у поновленні виплати пенсії. Також позивачу повідомлено, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 особисто або її законному представнику необхідно з`явитися до Старокостянтинівського відділу обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, надати заяву про поновлення виплати пенсії та пред`явити паспорт або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік. Після поновлення виплата пенсії може здійснюватися за довіреністю. Водночас через кожен рік дії такої довіреності позивачу особисто або її законному представнику необхідно подавати заяву до сервісного центру обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо продовження виплати пенсії за довіреністю.

Позивач вважає, що така відмова прийнята за відсутності для того правових підстав, тому звернулась в суд з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Приписами частини другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності (ч. 2 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до ч. 2 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення п. 2 ч. 1 ст. 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 N 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Відповідний правовий висновок сформульований в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 (справа № 805/402/18).

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 не отримувала нараховану їй пенсію за віком з 01.06.2016 по 30.11.2016, у зв`язку з чим відповідач припинив виплату пенсій з 01.12.2016.

Однак, в матеріалах справи та в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні будь-які рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2016. Також, представник відповідача не надав суду доказів того, що відповідне рішення про припинення виплати позивачу пенсії приймалось органом Пенсійного фонду, а також що таке рішення направлялось позивачу або її представнику.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції правовомірно вважав, що за ОСОБА_1 рахується нарахована, але не виплачена їй пенсія за віком за період з 01.06.2016 по 30.11.2016, яка не була отримана нею, та на яку вона має право.

Також, відповідач не довів законність підстав для подальшого не нарахування та невиплати позивачу пенсії за віком, будь-які рішення про припинення виплати пенсії, мотивовані нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у пенсійній справі позивача відсутні. Зазначені рішення суду апеляційної інстанції також не надано.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правомірний висновок, що відповідач в порушення вимог ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" припинив виплату пенсії позивачу без прийняття відповідного рішення, яке повинен був прийняти та надіслати позивачу.

На доводи відповідача про те, що позивачем не виконано норми п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, колегія суддів з урахуванням практики Верховного Суду в постановах від 17.07.2018 (справа № 211/1789/17(2-а/211/116/17)) та від 31.01.2019 (справа № 520/9721/16-а) вважає, що повноваження Кравчука Василя Артемовича як представника Кравчук Надії Кононівни підтверджені довіреністю, яка посвідчена 17.05.2019 провідним спеціалістом з консульських питань Генерального Консульства України в Неаполі, копія якої міститься в матеріалах справи.

Також, у матеріалах пенсійної справи позивача є копії документів, які посвідчують її особу, а відповідачу, як органу, що призначає пенсію, надана належним чином оформлена довгострокова довіреність, яка є дійсною, підписана особисто позивачем та належним чином оформлена заява про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, згідно інформації викладеної в листі від 21.06.2019 №1578/К-8 відповідач не заперечує наявність права позивача на одержання пенсійних виплат, проте посилається на умову, яка не передбачена Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак яка суттєво обмежує права громадян, які не знаходяться на території України, на пенсійне забезпечення.

Отже, єдиною фактичною підставою для відмови у задоволенні заяви позивача стало те, що вказана заява не була подана позивачем особисто до відповідача, а представником за довіреністю позивача, тому судом першої інстанції правомірно зазначено, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , яка викладена в листі від 21.06.2019 №1578/К-8 є протиправною, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 підлягали задоволенню.

Зважаючи на вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на поновлення виплати пенсії, оскільки вона є громадянкою України, пенсіонером, право на пенсію не втратила, перебуває на обліку та має зареєстроване місце проживання в Україні, а тому для належного захисту порушених прав позивача правомірно зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.06.2016 на підставі раніше поданої нею заяви від 26.07.2019 про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.