Справа № 420/7827/19
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7827/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 року
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Токмілової Л.М.
секретаря судового засідання Сердюк І.С.
представника позивача Гуськової В.М.
представник відповідач не з`явився
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради до відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд» про зобов`язання вчинити певні дії.
Через канцелярію суду за вхід. № 2721/20 надійшло клопотання представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем при зверненні до суду порушено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 1 ст. 122 КАСУ, що підтверджується листом № 01-02-17/4549 від 30.05.2019 р., де позивач зазначає, що станом на 30.05.2019 р. ним не отримано запитуваних відомостей. Таким чином, починаючи з 30.05.2019 року по 30.11.2019 року позивач мав можливість звернутись із відповідними вимогами до адміністративного суду, тоді як, позовну заяву подано 21.12.2019 року.
05.02.2020 р. представник позивача подав заперечення, в яких зазначено, що підставою, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення вищенаведеної вимоги, є отримання доказів, які підтверджують не отримання Департаментом картотеки реєстрації фізичних осіб за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 15-А. Акт про відсутність ВАТ ТБ «Одестрансбуд» за адресою юридичної особи складений 25.11.2019 року. Отже, адміністративний позов поданий у строк визначений законом.
Розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як передбачено п. 8 ч. 1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як зазначено у ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Приписами ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
У п.1 Рішення Конституційного Суду України (справа №9-зп від 25.12.1997) зазначено: «Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод».
Згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).
Отже, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск строку, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.
Суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам виходить з наступного, зокрема, вимогою у спірних правовідносинах є зобов`язання ВАТ транспортного будівництва Одестрансбуд передати Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради картотеку поквартирного обліку за адресою: м.Одеса, вул. Семінарська, 15А.
Судом встановлено, що підстава для звернення до суду із заявленою вимогою виникла після складання Акту про відсутність ВАТ ТБ «Одестрансбуд» за адресою юридичної особи, який датований 25.11.2019 року.
Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Керуючись ст. ст.121, 122, 123, 240, 243, 248 КАС України, суд,
Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано судом 10.02.2020 року.

Суддя Токмілова Л.М.