Справа № 595/1980/19
Суддя: Федорончук В. Б.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/1980/19
Провадження 2а/595/9/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Головного управління національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 №431037 від 06 жовтня 2019 року, мотивуючи тим, що постанова була прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки інспектора є несправедливими, необґрунтованими. Із зазначеною постановою не згідний, оскільки згідно постанови інспектора він, 06.10.2019 року, о 15 год. 20 хв., на а/д Тернопіль-Доманово-Ковель, керуючи транспортним засобом Renault Premium, д.н.з НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію розмітки. Дані, викладені в постанові, не відповідають дійсності, оскільки він, керуючи транспортним засобом Renault Premium, д.н.з НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію розмітки, здійснюючи об`їзд нерухомої перешкоди. Згідно п.1.1. Правил дорожнього руху України, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію розмітки 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснювати її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. Він Правил дорожнього руху України не порушував, тому просить постанову скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просив суд справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав суду відзив, згідно якого позовні вимоги заперечив. Із відзиву на адміністративний позов вбачається, що 06.10.2019 року співробітниками поліції, а саме поліцейським СРПП №1 Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, майором поліції Гонцою В.І., на відрізку автодороги Тернопіль - Ковель, було зупинено автомобіль Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 Поліцейським було встановлено, що позивач здійснив обгін транспортного засобу з порушенням вимог дорожньої розмітки, а саме, перетнув вузьку суцільну лінію (Розмітка 1.1), котра поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Дану лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.Поліцейським СРПП №1 Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області майором поліції Гонцою В.І. на основі викладеного, було винесено постанову серії ДП18 № 431037 за ч.1 ст. 122 КУпАП, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Відповідно до норм ч.1 ст.122 КУпАП порушенням є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та за скоєння вказаних порушень передбачено накладення штрафу в розмірі п 'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. До твердження, висловленого позивачем, про те, що він здійснював об`їзд нерухомої перешкоди необхідно ставитися критично, оскільки воно зроблене з метою уникнення відповідальності. Здійснення об`їзду нерухомої перешкоди повинно також здійснюватися без перетину суцільної лінії дорожньої розмітки. Перетин суцільної лінії дорожньої розмітки допускається лише у випадку, якщо розміри перешкоди не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд. Позивачем в тексті позовної заяви жодним чином не вказано, що перешкода, котру він об`їжджав, мала розміри, що перешкоджали безпечно її об`їхати. Отже позивач самостійно визнає факт порушення вимог ПДР України. На відсутність скарг у позивача та згоду з прийнятим поліцейським рішенням на місці події свідчить і той факт, що ОСОБА_1 не долучав до постанови будь - яких письмових заперечень на неї та безспірно отримав копію постанови на місці події.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно постанови серії ДП 18 №431037, винесеної 06.10.2019 року поліцейським СРПП №1 Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області майором поліції Гонцою В.І., ОСОБА_1 06.10.2019 року, о 15 год. 20 хв., на а/д Тернопіль-Доманово-Ковель, керуючи транспортним засобом Renault Premium, д.н.з НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію розмітки, чим порушив п.34 п.1.1 Правил дорожнього руху України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що у справі немає доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6-9,73,77,78,242-246,250,286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії ДП 18 №431037 від 06 жовтня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, скасувати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бучацький районний суд.

Дата складення повного тексту рішення - 27 січня 2020 року.

Суддя: В. Б. Федорончук