Справа № 477/42/20
Суддя: Семенова Л. М.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/42/20
Провадження №2-а/477/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Семенової Л.М.,

при секретарі Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача - Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК№1950590 від 08.01.2020 року, винесену поліцейським УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, 4-го батальйону 2-ї роти Велічко Дмитром Миколайовичем. Також просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на порушення процедури розгляду даної справи, зокрема її розгляд на місці правопорушення, порушення поліцейським вимог кодексу України про адміністративне правопорушення через нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутності його вини та доказів щодо цього.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач УПП в Миколаївській області свого представника до суду не направив, однак його представником надіслано відзив на позовну заяву, в якій представник просить про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до змісту даного відзиву, представник просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що 08.01.2020 року інспектором УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм автомобілю Ford Mondro номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив зупинку по вул.Спаська, 1 в м.Миколаєві в зоні дії заборонного дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», про що було здійснено зауваження водію, роз`яснено суть правопорушення, після чого водій сів за кермо, та ігноруючи засоби пасивної безпеки, від`їхав з зони дії заборонного дорожнього знаку. У зв`язку з даним правопорушенням, інспектором було прийнято рішення про зупинку водія, та складено оскаржувану постанову. При цьому, водій визнав свою вину у даному правопорушенні та мав намір сплатити штраф на місці зупинки. Вказує, що розгляд справи на місці скоєння правопорушення відповідає вимогам ч. 4 ст. 258 КУпАП з урахуванням внесених змін. Стосовно невідповідності постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вимогам ст.283 КУпАП через відсутність порядку оскарження, то вказує, що бланк постанови затверджено Наказом МВС України Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року № 1395. Вказаний бланк складається з двох аркушів, зокрема самої постанови та відривної квитанції, надрукованих на самокопіювальному папері. Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного правопорушення по справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі, та за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. При цьому на зворотньому боці постанови зазначено правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. На підтвердження прийнятого поліцейським рішення надано копію рапорту інспектора Велічко Д. та відеозапису, здійснено під час складання оскаржуваної постанови. За вказаного вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною п`ятою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до пункту 2.3 в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (ремені безпеки), користуватися ними.

Як встановлено судом, 08 січня 2020 року поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, 4-го батальйону 2-ї роти Велічко Дмитром Миколайовичем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП Серії ЕАК № 1950590, у зв`язку з порушенням п. 2.3в) ПДР, зокрема порушення правил користування ременями безпеки (а.с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову працівником поліції винесено без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що фіксація правопорушення поліцейським у режимі фотозйомки (відеозапису) не здійснювалась. Однак, з наданого до відзиву на позовну заяву відео здійснена відеофіксація обставин складання оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як слідує з дослідженого судом відеозапису обставин складання оскаржуваної постанови (а.с. 34), то водій визнав допущене ним правопорушення, не заперечував щодо наявності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, виявив готовність підписати документи, складені за фактом даного правопорушення та сплатити штраф на місці зупинки.

Відповідно до ст.251 КУпАП, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також становлять фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже наведені у позовній заяви доводи ОСОБА_1 про те, що постанова прийнята без наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких поліцейський прийшов до висновку про винуватість водія у вище вказаному правопорушенні, спростовуються наданими стороною відповідача доказами.

Стосовно посилань позивача про обов`язок поліцейського у справі про правопорушення, що поставлене йому в вину, скласти протокол, то такі доводи є помилковими, адже за вимогами частини 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Кожна з даних обставин є окремою підставою, яка не вимагає обов`язкового складання протоколу. В даному випадку, розгляд справи про адміністративне правопорушення віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, визначено випадки, що зумовлюють складання відповідного протоколу. Так, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже твердження ОСОБА_1 щодо обов`язкового складання у даному випадку протоколу про адміністративне правопорушення є помилковим. Тим більше, як вже зазначено вище, посилання ОСОБА_1 на невизнання ним своєї вини під час складання оскаржуваної постанови спростовуються даними відеозапису, наданого стороною відповідача. Також, з аналізу ч.5 ст. 258 КУпАП, даний протокол не належить до доказів, визначених ст. 251 КУпАП, а є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стосовно посилань позивача про порушення прядку розгляд справи, то відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Посилання позивача на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення за місцем зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки означене Рішення приймалось до внесення змін до статті 258 КУпАП і не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Які обставини завадили виконанню вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, під час розгляду справи на місці зупинки, обґрунтувань щодо цього позивач не навів.

Також позовна заява не містить доводів стосовно порушення його прав, визначених ст. 268 КУпАП. Як вказує позивач, йому не було надано в повному обсязі можливості скористатись правами, передбаченими даною статтею, зокрема знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою, іншого фахівця у галузі права. В той же час, з оглянутого судом відеозапису, на якому зафіксовано обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, жодних обмежень ОСОБА_1 у здійсненні даних прав не вбачається. Будь-які клопотання ним не заявлялися, а зазначені ним дії є правом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не скористання даним правом не свідчить про порушення процедури розгляду справи чи прав цієї особи.

Стосовно невідповідності постанови вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема відсутності у ній даних про порядок оскарження, то з наданих позивачем доказів слідує, що постанова оформлена відповідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, а саме, у виді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Відповідно до копії оскаржуваної постанови, що надана позивачем (а.с. 12), остання має зворотній бік, копія якої позивачем не здійснена, та, як вказує відповідач, саме який містить правові наслідки несплати штрафу та порядок оскарження постанови.

Окрім того, невідповідність бланку не спростовує факту самого правопорушення та не є підставою для звільнення від відповідальності за вчинене правопорушення. Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України N 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 5 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Будь-які фактичні дані, які б свідчили про порушення працівником поліції вимог вказаної Інструкції, правомірності прийняття оскаржуваної постанови чи процедури при її ухваленні, судом не встановлено.

За вказаного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК№1950590 від 08.01.2020 року, винесену поліцейським УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, 4-го батальйону 2-ї роти Велічко Дмитром Миколайовичем та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (складання) до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене 11.02.2020 року.

Відповідно до ч.2 ст. 271 КАС копію рішення негайно направити сторонам, які не були присутні при його проголошенні.

Суддя Л.М. Семенова