Справа № 460/2755/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2020 року м. Рівне №460/2755/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ УКРАЇНА"
доДержавної податкової служби України Головного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ УКРАЇНА" (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі Відповідач-1) та Державна податкова служба України (далі Відповідач-2) у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 22.11.2018 №996927/40360720 про відмову у реєстрації податкової накладної №31 від 24.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №31 від 24.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ УКРАЇНА" в день її фактичного отримання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем було подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну №31 від 24.11.2017, реєстрація якої була зупинена з підстави начебто виявлення невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах УКТЗЕД 77.32, 77.33, 77.39. За наслідками вказаного, позивачем було надано пояснення та копії відповідних підтверджуючих документів і зокрема, зазначено, що послуги оренди та лізингу зі згаданими вище кодами УКТЗЕД надавалися Представництву "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." протягом 2016 - 2017 років на виконання умов договору оренди майна № 1 від 31.03.2016, при цьому фактичне надання послуг було підтверджено підписаними сторонами договору Актами надання послуг і податкові накладні за наслідками надання таких послуг реєструвалися як до, так і після зупинення вказаної податкової накладної. На підтвердження чого посилається на податкові накладні №33 від 31.01.2017 і №52 від 29.12.2017, які зареєстровані у ЄРПН. Також зазначено, що оплата за надання послуг оренди та лізингу через банківський рахунок чи готівкою не проводилася, оскільки було наявне перевищення кредиторської заборгованості ТОВ "ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ УКРАЇНА" на користь Представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_1 ." в сумі 18 504 420,90грн. над дебіторською заборгованістю вказаного представництва на користь ТОВ "ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ УКРАЇНА" у сумі 17 800 557,82грн.

21.10.2019 ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Зобов`язано відповідачів надати суду необхідні для вирішення спору докази через канцелярію суду з супровідним листом, а саме усі наявні докази, які можуть мати значення для вирішення даної справи, та докази на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваних рішень (вчинених дій). Судом було надано відповідачам строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення копії такої ухвали суду та роз`яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 21.11.2019 без виклику сторін.

16.12.2019 ухвалою суду було здійснено заміну відповідача - Головне управління ДФС у Рівненській області () на правонаступника - Головне управління ДПС у Рівненській області (). Крім того, суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 16.01.2020 з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач-1 та Відповідач-2 в судове засідання викликалися та не прибули, надали письмовий відзив, в якому зазначили про те, що позов не визнають повністю та вважають, що на підставі норм чинного законодавства, контролюючим органом відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) реєстрація податкової накладної №31 від 24.11.2017 була зупинена правомірно, оскільки податкова накладна відповідала критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621. Зокрема, за результатами опрацювання система моніторингу критеріїв оцінки ризику (далі СМКОР) виявила невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 77.32, 77.33, 77.39 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Вказують, що платник податків мав подати контролюючому органу документи, передбачені пп.1 п.1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621. Платником податку було направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, але воно не містило повного пакету документів, передбачених вимогами пунктів 12-14 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, які були б достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підтвердження чого надали електронну копію Журналу розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена. Відтак вважають, що рішення Комісії ГУ ДФС у Рівненській області від 22.11.2018 №996927/40360720 про відмову у реєстрації податкової накладної №31 від 24.11.2017 є обґрунтованим. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Станом на 16.01.2020 від усіх сторін у справі надійшли заяви про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання та подали відповідні заяви про розгляд справи у письмовому провадженні, суд дійшов висновку про можливість здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній матеріалів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

24.11.2017 Позивачем було складено податкову накладну №31 у зв`язку із наданням послуг оренди та лізингу будівельних, інженерно-будівельних машин і устатковання, конторських/офісних машин і устатковання (зокрема, комп`ютерів), інших машин, устатковання та майна у період з 01.01.2017 по 31.10.2017 загальним обсягом поставки без урахування ПДВ на суму 5413981,60грн., ПДВ на суму 1082796,32грн.

15.12.2017 позивачем отримано квитанцію з якої вбачається, що податковим органом прийнято документ, але реєстрацію вказаної податкової накладної зупинено з посиланням на п.201.16 ст.201 ПКУ, а зокрема у зв`язку із тим, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД 77.32, 77.33, 77.39. ?%REFINE%?. У вказаній квитанції податковий орган запропонував платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1. п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

20.11.2018 позивач подав повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено стосовно податкової накладної №31 від 24.11.2017. Таке пояснення було подано в межах 365 календарних днів, які настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування, як це передбачає п.15 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" №117 від 21.02.2018 (в редакції станом на час надання пояснень платником податків). До повідомлення платником податків було подано 11 додатків, в тому числі письмові пояснення, викладені у листі вих.№20/11-1/VG/18 від 20.11.2018, а також копії документів, які підтверджують правомірність реєстрації податкової накладної, зокрема копію договору оренди майна №1 від 31.03.2016, акти надання послуг, оборотно-сальдові відомості по рахунку 361 за 01.11.2017-20.11.2018 та по рахунку 631 за 01.11.2017-20.11.2018, а також картку рахунку 361 за 01.01.2017-20.11.2018. Вказані документи були прийняті податковим органом, що підтверджується відповідними квитанціями №1 та №2.

22.11.2018 Комісією Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за №996927/40360720, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №31 від 24.11.2017 з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Разом з тим, у графі додаткова інформація щодо ненадання платником податків копій документів, контролюючим органом зазначено: «Надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Зокрема, відсутні - додатки до договору (акти прийому-передачі майна в оренду), договір лізингу будівельних машин та устаткування, додаткові угоди оренди майна так як договір від 31.03.2016р. передбачає оренду терміном на один рік». З матеріалів справи вбачається, що Позивач довідався про прийняття такого рішення у травні 2019 року, шляхом отримання примірника такого рішення головним бухгалтером Позивача у податковому органі, так як в програмному комплексі «MeDoc», який використовує товариство для відправлення в електронному вигляді звітності та реєстрації податкових накладних, відсутня інформація пор таке рішення. Суд зауважує, що відповідачем не заперечувалося зазначене.

Вказане рішення Комісії Головного управління ДФС у Рівненській області не оскаржувалося в адміністративному порядку.

Вважаючи оспорюване рішення контролюючого органу протиправними, ТОВ "ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ УКРАЇНА" звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, регулює Податковий кодекс України.

Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 200-1.1 статті 200-1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 1 п.201.1. ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства, позивачем складено та надіслано до контролюючого органу (в електронному вигляді) податкову накладну №31 від 24.11.2017 для реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до пункту 74.2. статті 74 ПК України (чинного на момент подання податкової накладної для реєстрації в ЄРПН), в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За правилами пункту 74.3. статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Реєстрація податкової накладної №31 від 24.11.2017 зупинена через висновки податкового органу про її відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН.

Так, наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 13.06.2017 №567 (далі - Наказ №567; Критерії), встановлено, що оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 №1246 (далі Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

За правилами пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зі змісту квитанції від 15.12.2017 № вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН, затверджених Наказом №567.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми пп.201.16.1. п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки ним не зазначено у Квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, на підставі яких здійснено зупинення їх реєстрації.

Такий висновок суду базується на тому, що податковим органом у Квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність вищевказаних податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв №567. Натомість, пп.201.16.1. п.201.16 ст.201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію або критеріїв, якщо їх виявлено два.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567 містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, контролюючий орган був зобов`язаний у Квитанції від 15.12.2017 № чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв №567.

Суд зазначає, що визначення податковим органом у Квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі іменується Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків у Квитанції.

Також, зі змісту Квитанції від 15.12.2017 № вбачається, що контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Таким чином, у Квитанції контролюючим органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв №567), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

У відповідності до пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України (чинного на момент подання на реєстрацію податкової накладної), письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України). Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

У порядку визначеному пп.201.16.2 п.201.6 ст.201 ПК України (чинного на момент спірних відносин), позивачем були надані контролюючому органу копії усіх належних документів та пояснення по господарських операціях до податкової накладної №31 від 24.11.2017.

Проте, такі документи безпідставно не взяті до уваги контролюючим органом.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення від 22.11.2018 №996927/40360720 про відмову в реєстрації поданої позивачем податкової накладної №31 від 24.11.2017 містить інформацію щодо причин та підстав для її прийняття: Надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Разом з тим, у графі додаткова інформація щодо ненадання платником податків копій документів, контролюючим органом зазначено: «Надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Зокрема, відсутні - додатки до договору (акти прийому-передачі майна в оренду), договір лізингу будівельних машин та устаткування, додаткові угоди оренди майна так як договір від 31.03.2016р. передбачає оренду терміном на один рік».

При цьому, суд не бере до уваги зазначене у графі «Додаткова інформація» твердження податкового органу про ненадання платником податків «…додаткові угоди оренди майна, так як договір від 31.03.2016р. передбачає оренду терміном на один рік», оскільки з пункту 1.2. Договору оренди майна №1 від 31.03.2016 вбачається, що сторонами було погоджено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися майном і у сторін відсутні заперечення щодо продовження дії договору, то строк оренди вважається продовженим на той самий період тобто на наступний рік. Умови договору не передбачають необхідності укладення з цього приводу додаткових угод або вчинення будь-яких додаткових дій.

З наданих же позивачем відповідачу разом з письмовими поясненнями копій документів, а саме акту надання послуг №45 від 31.01.2017р., акту надання послуг №154 від 24.11.2017р. та акту надання послуг № 176 від 29.12.2017р. вбачається, що послуги оренди та лізингу зі згаданими вище кодами УКТ ЗЕД систематично надавалися Представництву «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» (Код ) протягом 2016-2017 років на виконання умов договору оренди майна №1 від 31.03.2016р., при цьому податковий орган здійснював реєстрацію податкових накладних №33 від 31.01.2017 р. та №52 від 29.12.2017 р. без будь-яких зауважень чи зупинень, що вказує на відсутність у податкового органу сумнівів у реальності таких господарських операцій.

Таким чином, як встановлено судом, позивачем подано необхідні документи та відповідні пояснення, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено.

Також, суд зазначає, що оскаржуване рішення від 22.11.2018 №996927/40360720 винесене вже за час дії постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21.02.2018 № 117, якою затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №117); Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. В силу вимог пункту 21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Відповідно до пункту 15 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Таким чином, надані позивачем документи та пояснення були цілком достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС в Рівненській області рішення про реєстрацію податкової накладної №31 від 24.11.2017 в ЄРПН.

Відтак, оскаржуване рішення від 22.11.2018 №996927/40360720 про відмову у реєстрації вищевказаної податкової накладної в ЄРПН, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №31 від 24.11.2017 в ЄРПН, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 2, 10 часини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з пунктом 28 Порядку № 117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Тобто, Порядком №117 передбачено випадок коли податкові накладні реєструється в ЄРПН з набранням рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Проте, дана норма містить припис, що податкові накладні реєструється у день настання події набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Таким чином, навіть за умови визнання судом протиправним рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, така податкова накладна підлягатиме реєстрації у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію ПН / РК в ЄРПН. Тобто, у даному випадку матиме місце значний проміжок часу між датою, коли податкова накладна повинна була б бути зареєстрована (оскільки судом визнано протиправною відмову в реєстрації), та датою коли рішення суду набуде законної сили.

Разом з тим, відповідно до пункту 20 Порядку № 1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Тобто, Порядок №117 визначає день реєстрації ПН день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; а Порядок №1246 визначає два варіанти: день реєстрації ПН день набрання законної сили рішенням суду, або день зазначений в такому рішенні.

Відповідно до абзацу 22 п.201.10 ст.201 ПК України, відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків щодо права на формування податкового кредиту, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача провести реєстрацію податкової накладної №31 від 24.11.2017 в ЄРПН у день її подання платником податків.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенство права.

Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази «передбачено законом», є наступні: будь-яка норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію; фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав; закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади. Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

Європейський суд з прав людини у п.50 рішення від 13.01.2011р. у справі «Чуйкіна проти України» (заява №28924/04) констатував: «що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975р. у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. theUnitedKingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10.07.2003р., та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

На підставі зазначеного, а також з огляду на ту обставину, що відповідачами будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не висловлено, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2018 №996927/40360720 та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №31 від 24.11.2017 в ЄРПН.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів, а тому вважає, що покладання на відповідача, як на єдину уповноважену на такі дії особу, обов`язку зареєструвати вищевказану податкову накладну в ЄРПН, не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Зазначене також узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі «Обермейєр проти Австрії»; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі «Гранд Стівенс проти Італії»).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено правомірності оскаржуваного рішення в порядку статті 77 КАС України, а відтак, заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем у сумі 3842,00грн.,належить йому до відшкодування в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області, як правонаступника Головного управління ДФС у Рівненській області оскільки саме рішення останнього призвели до виникнення порушення права позивача та зумовили звернення з позовом до суду.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 22.11.2018 №996927/40360720 про відмову у реєстрації податкової накладної №31 від 24.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №31 від 24.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ УКРАЇНА» днем її фактичного подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір в сумі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 10 лютого 2020 року.

Суддя Махаринець Д.Є.