Справа № 300/1612/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1612/19 пров. № 857/11615/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Главач І.А.,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив про визнання дій щодо відмови у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій - протиправними та зобов`язання до їх вчинення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до спеціального стажу роботи (працівника охорони здоров`я) період з 01.08.1985 по 29.08.1988 на посадах лікаря-нарколога, начальника медчастини Лікувально-трудового профілакторію 29 МВС Івано-Франківського облвиконкому для виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи (працівника охорони здоров`я) період з 01.08.1985 по 29.08.1988 на посаді лікаря-нарколога, начальника медчастини Лікувально-трудового профілакторію 29 МВС Івано-Франківського облвиконкому для виплати грошової допомоги та нарахувати і виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване помилковістю доводів відповідача про те, що посада лікаря-нарколога та начальника відділення медчастини лікувально-трудового профілакторію не значиться у Порядку обчислення страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, оскільки такий відносить усі посади (незалежно від найменування) до роботи в закладах охорони здоров`я.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Переліком закладів охорони здоров`я МВС України від 14.06.2017 р. № 507 лікарняно-трудові профілакторії не передбачено. Також скаржник подав до суду доповнення до апеляційної скарги, в якому наголосив, що основною умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність спеціального стажу роботи, напрацьованого в закладах і на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком з 25.05.2018. Згідно із записами трудової книжки від 20.03.1977 ОСОБА_1 01.08.1985 - прийнятий на службу в органи МВС (підстава - наказ №104 від 01.08.1985); 29.08.1988 - звільнений з органів МВС (підстава - наказ №79 ос від 29.08.1988) (а.с. 33-36). Відповідно до довідки Управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області №132 від 07.05.2018, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 01.08.1985 (наказ УВС №104-01.08.1985) по 01.09.1988 (наказ УВС №80-31.08.1988) та перебував на посаді лікаря-нарколога ЛТП 29 УВС Івано-Франківського облвиконкому з 01.08.1985 по 05.06.1987. Звільнений у зв`язку з переходом на роботу в інші міністерства та відомства (наказ УВС №80-31.08.1988) (а.с.39). Окрім цього, відповідно до довідки Управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області №281 від 26.07.2018, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 01.08.1985 (наказ УВС №104 від 01.08.1985) по 29.08.1988 (наказ УВС №80 від 31.08.1988) на наступних посадах: 01.08.1985-05.06.1987 - лікар-нарколог Лікувально-трудового профілакторію 29 УВС Івано-Франківського облвиконкому; 05.06.1987-29.08.1988 - начальник відділення медчастини Лікувально-трудового профілакторію 29 УВС Івано-Франківського облвиконкому (зворот а.с. 46). 27.05.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про проведення нарахування та виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій як працівнику закладу охорони здоров`я (а.с. 13). Однак Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом від 29.05.2019 №179/Й-15 відмовило позивачу нарахувати та виплатити вказану грошову допомогу з підстав відсутності необхідного стажу, передбаченого пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (а.с. 14). Період роботи позивача з 01.08.1985 по 30.08.1988 в органах внутрішніх справ на посадах лікаря-нарколога та начальника медчастини Лікувально-трудового профілакторію 29 МВС Івано-Франківського облвиконкому Надвірнянським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не зараховано до стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій як працівнику закладу охорони здоров`я.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1911 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати».

Відповідно до пункту 2 цього Порядку, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Згідно із пунктом 7 Порядку 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до пункту 5 Порядку 1191 грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Спірним, у справі що розглядається, є наявність чи відсутність правових підстав зарахування до страхового стажу позивача, що визначає право на виплату грошової допомоги, періоду його роботи з 01.08.1985 р. по 30.08.1988 р. на посаді лікаря-нарколога та начальника медчастини Лікувально-трудового профілакторію 29 МВС Івано-Франківського облвиконкому Надвірнянським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Зокрема, відмовляючи позивачу у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій особи на день її призначення, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач посилався на те, що позивачем не зазначено заклад охорони здоров`я, у якому позивач проходив військову службу, що відповідав би Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 р.

Як видно з матеріалів справи, Надвірнянським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області розраховано загальний стаж роботи ОСОБА_1 , який становить 47 років 13 днів, стаж працівника охорони здоров`я - 34 роки 5 місяців 25 днів (а.с. 14). Період роботи позивача на посадах лікаря-нарколога та начальника медчастини Лікувально-трудового профілакторію 29 МВС Івано-Франківського облвиконкому у період з 01.08.1985 по 29.08.1988 відповідачем не зарахований до роботи в закладах охорони здоров`я.

Згідно Постанови КМУ № 909 від 04.11.1993 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», до роботи в закладах охорони здоров`я відноситься робота в лікувально-трудових профілакторіях на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад).

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що період роботи позивача на посаді лікаря нарколога та начальника відділення медчастини лікувально-трудового профілакторію входить до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років, а відтак і на виплату грошової допомоги.

Оскільки інших доводів щодо відсутності підстав для отримання позивачем грошової допомоги Управління ПФУ не зазначало, суд першої інстанції обґрунтовано поклав на відповідача обов`язок виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що передбачено пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи (працівника охорони здоров`я) період з 01.08.1985 по 29.08.1988 на посадах лікаря-нарколога, начальника медчастини Лікувально-трудового профілакторію 29 МВС Івано-Франківського облвиконкому, а не з 01.08.1985 по 30.08.1988, як просить позивач, оскільки відповідно до довідки Управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області №281 від 26.07.2018, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 01.08.1985 (наказ УВС №104 від 01.08.1985) по 29.08.1988 (наказ УВС №80 від 31.08.1988). Окрім цього, такий же період (з 01.08.1985 по 29.08.1988) зазначений у трудовій книжці позивача як період його служби в органах внутрішніх справ.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач досяг пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; на день досягнення пенсійного віку працював на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення; має страховий стаж понад 35 років, а тому має право на отримання грошової допомоги, передбаченої статтею 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 300/1612/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Т. І. Шинкар
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 10.02.2020 року