Справа № 400/4057/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 р. № 400/4057/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області про скасування наказу від 08.11.2019 року № 9459/0/14-19-СГ та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі-позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (надалі - відповідач) про:

- скасування наказу про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою від 08.11.2019 року № 9459/14-19- СГ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області ухвалити наказ (рішення) організаційно-розпорядчого характеру за заявою від 09.10.2019 року ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га в межах території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пункту).

Ухвалою суду від 25.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

05.12.2019 року на виконаня ухвали суду від 25.11.2019 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано належним чином оформлену позовну заяву (з копією для відповідача) із зазначенням засобу зв`язку позивача; адреси електронної пошти позивача; ідентифікаційного коду відповідача - Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області; власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; інформації про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додані до позовної заяви та перелічені у додатках до позовної заяви.

Ухвалою від 09.12.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/4057/19 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів) безоплатно у власність. Однак, 08.11.2019 року відповідач прийняв наказ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, посилаючись на те, що вказана земельна ділянка не може бути передана у приватну власність, оскільки була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах. Позивач вважає, зазначену відмову неправомірною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на те, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , відповідач порушив норми Земельного кодексу України та принцип розсудливості, оскільки дії відповідача всіляко спрямовані на перешкоджання позивачу в реалізації його права отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що приписами ст. 136 Земельного кодексу України передбачено, що наявність у чинному законодавстві України обмежень щодо передачі у користування земельної ділянки, віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Представник відповідача зазначив, що Головне управління, реалізуючи державну політику у сфері земельних відносин, діяло на підстав, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, й цілком правомірно наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №9417/0/14-19-СГ від 08.11.2019 року включило спірну земельну ділянку до переліку земельних ділянок, права оренди на які, виставляються на земельні торги окремими лотами.

09.01.2020 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що знаходиться в межах території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області подана 09.10.2019р. № К-9102/0/19-19-СГ. Тобто, на місяць раніше до того, як за наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 08.11.2019 р. було включено земельні ділянки в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, підготовче судове засідання по справі № 400/4057/19, призначене на 02.01.2020 року, відкладено на 22.01.2020 року.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 22.01.2020 року, не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Суд клопотання представників сторін задовольнив та відповідно до частини 9 статті 205 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.10.2019 року ОСОБА_1 зернулась до Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області за вх. №К-9102/0/19-19-СГ з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пункту).

За результатами розгляду вказаного клопотання позивача Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області прийнято наказ від 08.11.2019 року № 9459/14-19- СГ, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, з підстав того, що вказана земельна ділянка не може бути передана у приватну власність, оскільки була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах.

Не погодившись із відмовою Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пункту), позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини 7 даної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №813/481/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №527/43/17, від 25 лютого 2019 року у справі №347/964/17 та від 22 квітня 2019 року у справі №263/16221/17.

При цьому приписи статті 136 Земельного кодексу України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Таким чином, з аналізу приписів ст. 136 ЗК України слідує, що наявність у чинному законодавстві України обмежень щодо передачі у користування земельної ділянки, віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Так, згідно з положеннями частин 1-3 даної статті організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Пунктом 4 частини 4 статті 136 Земельного кодексу України передбачено, що підготовка лотів до проведення земельних торгів включає державну реєстрацію земельної ділянки.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №815/3059/17 та від 17.10.2019 у справі №823/1120/16.

Аналіз наведених правових норм також дає змогу дійти висновку, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому фактично формуванню переліку земельної ділянки передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.

Даний висновок відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №815/905/17.

Судом встановлено, що клопотанням відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 08.11.2019 року №2285/416-19 запропоновато включити земельну ділянку площею 6,4000 га (пасовищ) з кадастровим номером № :02:000:0518, яка розташована на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, право оренди яких виставляється на земельні торги.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області № 9417/0/14-19-СГ від 08.11.2019 року «Про включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок, сільськогосподарського призначення державної власності право оренди на які пропонуються до продажу на земелних торгах окремими лотами", до якого, зокрема, включено земельну ділянку площею 6,4000 га (пасовищ) з кадастровим номером № :02:000:0518, яка розташована на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів).

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 6,4000 га (пасовищ) з кадастровим номером № :02:000:0518, яка розташована на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів), яку включено до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами згідно наказу Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області № 9417/0/14-19-СГ від 08.11.2019 року охоплює в тому числі земельну ділянку, щодо якої позивачем було подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, на момент надання Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області відповіді позивачу, дану земельну ділянку вже було включено до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, а тому встановлені обставини свідчать про обґрунтованість посилань відповідача - суб`єкта владних повноважень на положення ч. 3 ст. 136 ЗК України, як на підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 02 жовтня 2018 року по справі № 806/3708/15.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, наказ Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області № 9417/0/14-19-СГ від 08.11.2019 року є чинним, позивачем в судовому порядку не оскаржувався та не є предметом оскарження в даній справі.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що оскільки оскаржуване рішення і наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, яким було включено земельні ділянки в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами, було прийнято в одинь день 08.11.2019 р., тому дії відповідача свідчать про перешкоджання позивачу в реалізації його права отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою, з огляду на те, що формуванню переліку земельної ділянки, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах, передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи наказ від 08.11.2019 року № 9459/0/14-19-СГ, відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Також, суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо зобов`язання ухвалити наказ (рішення) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_1 є похідною вимогою, а тому, враховуючи, що суд дійшов висновку про правомірність рішення Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, викладену у наказі від 08.11.2019 року № 9459/0/14-19-СГ, у задоволенні її також слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області про скасування наказу від 08.11.2019 року № 9459/0/14-19-СГ та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягає.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного Управління Держгеокадастру України у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) про скасування наказу від 08.11.2019 року № 9459/0/14-19-СГ та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.02.2020 року.

Суддя Г.В. Лебедєва