Справа № 420/6156/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6156/18
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року по справі за адміністративним позовом управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Одеська міська рада, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - громадська організація "Автостоянка Промінь", товариство з обмеженою відповідальністю "Стройконсалинг" про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

26 листопада 2018 року управління ДАБК Одеської міської ради звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Махортова Ігора Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39379030 від 26.01.2018 року про реєстрацію адміністративної будівлі для обслуговування автостоянки, загальною площею 54,6 кв. м., що розташована за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Бочарова генерала, будинок 53 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

В обґрунтування позовних вимог управління ДАБК Одеської міської ради зазначає, що державним реєстратором проведено спірну реєстраційну дію, не маючи жодних правових підстав для цього, чим надано об`єкту самочинного будівництва статусу приватної власності, без документа про готовність до експлуатації цього об`єкту.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року закрито провадження по справі.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, управління ДАБК Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що протиправні дії державного реєстратора грубо порушують права управління ДАБК Одеської міської ради, як органу, на який покладено функції з контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на території м.Одеса.

Відповідно п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін спору та третіх осіб, дійшов висновку, що у позивача відсутні повноваження на звернення до суду з позовом про скасування реєстрації права власності на об`єкт нерухомості.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать органи, визначені у ч. 3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях; моніторингу стану розробки та реалізації містобудівної документації на всіх рівнях; визначення державних інтересів для їх врахування під час розробки містобудівної документації; проведення ліцензування та професійної атестації; розробка та затвердження будівельних норм, державних стандартів і правил, запровадження одночасної дії міжнародних кодів та стандартів; контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації. Таким чином, державний архітектурно-будівельний контроль є однією з форм реалізації державного управління у сфері містобудівної діяльності.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено зміст та форми державного архітектурно-будівельного контролю. Під державним архітектурно-будівельним контролем розуміється сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва в порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію. За результатами таких перевірок орган державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до закону розглядає справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

З наведеного вбачається, що повноваження органів державної влади у сфері державного архітектурно-будівельного контролю обмежуються проведенням перевірок та прийняттям рішень за результатами таких перевірок, які прямо передбачені чинним законодавством. При цьому коло цих рішень зводиться до приписів та рішень щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо подачі позовів про скасування рішень державних реєстраторів з підстав їх невідповідності нормам законодавства у сфері містобудівної діяльності мають бути визначені на законодавчому рівні.

Однак правовий аналіз положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає підстави зробити висновок, що право органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо звернення до суду обмежується позовами, передбаченими ст. 38 цього Закону, відповідно до якої в тому випадку, якщо особа у встановлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта і компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, повноваження управління ДАБК Одеської міської ради передбачені Положенням про управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженим рішенням Одеської міської ради №3043-VII від 21.03.2018 року.

Відповідно до п. 1.1, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.6 зазначеного Положення, управління ДАБК Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створено відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та інших нормативно-правових актів з метою здійснення архітектурно-будівельного контролю на території м. Одеси.

Зазначеним положенням Управління наділене повноваженнями щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах м. Одеси; здійснення контролю за виконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів держархбудконтролю; а також наділене повноваженнями подавати позови до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацію витрат та виступає замовником робіт зі знесення самочинно збудованого об`єкта.

Не обґрунтовує право органів державного архітектурно-будівельного контролю і ст.181 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, може звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень та забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування, оскільки оскарження реєстрації права власності жодним чином не відноситься, ані до повноважень, ані до функцій управління ДАБК Одеської міської ради.

Можливість звернення суб`єкта владних повноважень до суду адміністративної юрисдикції має бути пов`язана з виконанням ним владних управлінських функцій у межах повноважень та за умови, що право на таке звернення прямо передбачене законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 800/414/17 від 15 березня 2018 року та № 9901/920/18 від 27 червня 2019 року.

Таким чином, жодним нормативно-правовим актом не передбачається право органу місцевого самоврядування звертатися до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про реєстрацію об`єкта нерухомого майна як форму реалізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності закриття провадження по цій справі у відповідності до п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 316, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко