Справа № 140/2369/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2369/19 пров. № 857/12864/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року (рішення ухвалене в м. Луцьк, судом під головуванням судді Волдінер Ф.А. за правилами спрощеного позовного провадження, дату складення повного тексту рішення суду не зазначено) у справі №140/2369/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Петроль" (змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Код") до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр-Петроль" звернулося до суду з позовною заявою, якою просило визнати протиправним та скасувати в цілому податкове повідомлення-рішення від 22.07.2019 № на суму 250 000,00 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 22.07.2019 № на суму 250 000,00 грн.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сіті Код (08302, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 67, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області (46021, місто Тернопіль, вулиця Білецька, будинок 1, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 5 серпня 2015 р в редакції станом на 01.07.2019 року видача ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, як і зберігання пального віднесено до повноважень територіальних органів ДФС. Отже, відповідно до вказаної постанови, Головне управління ДФС у Тернопільській області, яке являється територіальним органо ДФС, було уповноважене видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а відтак, згідно Закону України №481 й здійснювати контроль за дотриманням норм Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено позивачу правомірно та в межах норм чинного законодавства.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві зазначає, що апеляційний суд повинен переглядати справу виключно за наявними доказами, поданими до суду першої інстанції і додаткові покликання відповідача не повинні прийматися судом до уваги під час перегляду рішення суду в порядку апеляційного провадження. Також просить суд врахувати позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.11.2019року №826/12675/15. Окрім того, позивач зазначає що Головне управління ДФС у Тернопільській області при проведенні фактичної перевірки та винесенні спірного податкового повідомлення-рішення діяло без наданих (з перевищенням) повноважень, оскільки Головному управлінню ДФС у Тернопільській області не надано повноважень на проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо наявності ліцензій на роздрібну торгівлю пальним.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» (зміна назви ТзОВ «Сіті-Код») повідомлявся про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги тричі.

Відповідно до витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Код», місцезнаходженням даної юридичної особи є 08302, Київська обл., місто Бориспіль, вулиця Київський шлях, будинок 67 (а.с.152-155).

Вперше, позивач повідомлявся про судове засідання призначене на 26 грудня 2019 року шляхом надіслання повідомлення засобами поштового зв`язку на адресу вказану ТзОВ «Сіті-Код»: вул. Київський Шлях, 67, м. Бориспіль, Київська область, 08302, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с.128-129). У зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 16 січня 2020 року.

Вдруге, позивач повідомлявся про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги в судове засіданні на 16 січня 2020 року шляхом надіслання повідомлення засобами поштового зв`язку на адресу вказану ТзОВ «Сіті-Код»: вул. Київський Шлях, 67, м. Бориспіль, Київська область,08302, та на адресу вказану ТзОВ «Укр-Петроль»: вул. Георгія Гонгадзе,5, м. Луцьк, Волинська область,43001, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулося на адресу суду з позначкою «адресат відсутній» (а.с.131-132) та за закінченням терміну зберігання (а.с.141-142). У зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 06 лютого 2020 року.

Втретє, позивач повідомлявся про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги в судове засіданні на 06 лютого 2020 року шляхом надіслання повторно повідомлення засобами поштового зв`язку на адресу вказану ТзОВ «Сіті-Код»: вул. Київський Шлях, 67, м. Бориспіль, Київська область,08302, та яка внесена ним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на адресу вказану ТзОВ «Укр-Петроль»: вул. Георгія Гонгадзе,5, м. Луцьк, Волинська область,43001, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулося на адресу суду з позначкою «адресат відсутній». Крім того, було розміщено публікацію про виклик позивача в судове засідання на сайті судової влади.

У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином (ч.11 ст. 126 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Таким чином, у відповідності до вказаних вище положень КАС України, судове повідомлення про виклик в судове засідання позивача, призначене на 06 лютого 2020 року вважається врученим йому належним чином, оскільки про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлявся за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою, яка містилася додатково в матеріалах справи, шляхом розміщення публічного оголошення на сайті «Судова влада».

Позивач в судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку та на електронну пошту, зазначену даними учасниками справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без його участі. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

З огляду на обставини щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення ст. 311 КАС України колегія суддів, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що позивач, є зареєстрованим як юридична особа, основний вид діяльності якого є оптова торгівля паливом і подібними продуктами (а.с.16)

04.07.2019 року ГУ ДФС у Тернопільській області на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80, ст.81 Податкового Кодексу України (надалі ПК України) видано наказ №1286 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Укр-Петроль» , яким призначено проведення фактичної перевірки АЗС, розташованої за адресою: м.Тернопіль, вул. Микулинецька 40а, вул. Микулинецька,29а, вулиця Микулинецька,42а, Теребовлягнський р-н, а/д М19 Доматове-Ковель-Чернівці-Мамалига КМ 344=866, Тернопільський р-н с.Березовиця _Острів, вул. Промилова,5 з питань наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального та застосування реєстраторів розрахункових операцій (а.с.51).

За результатами названої фактичної перевірки складено акт від 04.07.2019року (а.с.7), в якому відображені обставини щодо проведення контрольної розрахункової операції за адресою здійснення ТОВ «Укр-Петроль» господарської діяльності (м.Тернопіль вулиця Микулинецька,42а) з придбання дизельного пального в обсязі 3,53 літри по ціні 28,30грн за літр на загальну суму 99,90 грн за відсутності ліцензії у вказаного суб`єкта господарювання на право роздрібної торгівлі. Підтвердженням вказаних обставин є фіскальні чеки, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.55-56)

Окрім того, названий акт перевірки підписаний виконавчим директором ОСОБА_1 В.П. без зауважень, який також надав письмові пояснення у яких підтвердив обставини щодо відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (а.с.54).

На підставі названих висновків обумовленого акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № від 22.07.2019року, яким до позивача на підставі абз.9 ч. 2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального"№481/95-ВР (ділі по тексту іменовано Закон №481/95-ВР) застосовано штраф у розмірі 250000грн за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.

Позивач не погодився з винесеним податковим повідомленням рішенням та оскаржив його до суду виключно лише з єдиної підстави- відсутності у відповідача повноважень на проведення перевірки та застосування заходів відповідальності з питань відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Заперечуючи такі доводи позивача, відповідач наполягав на обставинах щодо наявності у нього відповідних повноважень на проведення перевірки та застосування заходів відповідальності з питань відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.10.2019 № 13.09.2019 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів позивача: зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, зміна органу управління, номер запису7008810 (Товариство з обмеженою відповідальністю Сіті Код (08302, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 67, ) (а.с.72-74).

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Головному управлінню ДФС у Тернопільській області не надано повноважень на проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо наявності ліцензій на роздрібну торгівлю пальним, а також повноважень щодо накладення штрафів за відсутність таких ліцензій, як наслідок Головне управління ДФС у Тернопільській області при проведенні фактичної перевірки та винесенні спірного податкового повідомлення-рішення діяло без наданих (з перевищенням) повноважень що визначає винесене за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення від 22.07.2019 № протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до абзацу першого преамбули Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) в редакції Закону України від 23.11.2018 р. N 2628-VIII цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 5 серпня 2015 р в редакції станом на 01.07.2019року видача ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, як і зберігання пального віднесено до повноважень територіальних органів ДФС.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень (ст. 17 Закону № 481/95-ВР).

Згідно підпункту 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" зареєстровано юридичну особу 17.05.2019 року, номер запису: 0085321, Державну податкову службу України ().

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 зареєстровано юридичну особу Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області.

Підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 визначено, що ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Таким чином, на дату проведеної фактичної перевірки, як і на дату винесення податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у Тернопільській області було органом ліцензування роздрібної торгівлі пальним до повноважень якого належить контроль за дотриманням законодавства з питань ліцензування роздрібної торгівлі пальним.

Наказом Державної фіскальної служби України № 513 визначено, що у зв`язку із запровадженням з 01 липня 2019 року ліцензування виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним внесено зміни до додатків 1-5 до наказу ДФС від 19.10.2016 № 875 Про функціональні повноваження структурних підрозділів територіальних органів ДФС.

У додатку 2 Зміст функцій та процедур, які здійснюють структурні підрозділи територіальних органів ДФС функцію 1.123 процедури викладено у такій редакції:

Ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та пального, зберігання пального;

1.123.1. організація видачі та видача суб`єктам господарювання ліцензій та додатків до них на роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами та пального, зберігання пального;

1.123.5. здійснення контролю за своєчасністю та повнотою сплати платежів суб`єктами господарювання за отримані ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами та пального, зберігання пального;

1.123.6. моніторинг надходжень до бюджету від сплати за ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пальним; оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним; роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами та пального, зберігання пального;

1.124.12. здійснення контролю за наявністю ліцензій на виробництво спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального; ліцензій на оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями, тютюновими виробами і пальним; ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами і пальним; ліцензій на зберігання пального;

та доповнити новою процедурою такого змісту 1.123.7. формування та ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним;.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п. 75.1.3 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як підстава для проведення перевірки у наказі від 04.07.2019р. №1286 зазначені п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

Відповідно до підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Аналіз наведених законодавчих положень свідчить про те, що наказ прийнято на підставі та у спосіб, передбачений законом та з метою реалізації наданих повноважень у сфері королю за дотриманням законодавства в частині ліцензування окремих видів господарської діяльності, оскільки ДФС України вказала на необхідність перевірити суб`єктів господарювання на предмет реалізації пального виключно на підставі відповідної ліцензії. Наказ на проведення перевірки позивачем не оскаржується, а тому його правомірність не піддається сумніву.

Крім того, судом встановлено, що позивачем фактично допущено посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки без зауважень щодо неможливості проведення такої перевірки. Фактична перевірка позивача реально проведена та за її результатами складено акт від 04.07.2019 року.

Відтак, позов спрямований на оскарження податкового повідомлення-рішення з підстав протиправності перевірки може бути задоволений лише в тому разі, якщо не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є податкове повідомлення-рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.

Указана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.02.2019 по справі № 820/5481/17.

Враховуючи приведені обставини справи та положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління ДФС у Тернопільській області на момент проведення названої фактичної перевірки позивача, так і на момент винесення оскаржуваного рішення володіло необхідним комплексом повноважень на проведення такої перевірки щодо наявності ліцензій на роздрібну торгівлю пальним та застосування заходів відповідальності у вигляді накладення штрафу за здійснення роздрібної торгівлі пальним за відсутності відповідної ліцензії.

Отож, суд відхиляє приведені позивачем доводи про протиправність проведення фактичної перевірки, як підстави скасування оскаржуваного податкового-повідомлення рішення.

Також, колегією суддів враховано, що Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року № 481 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481), зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирають чинності з 1 липня 2019 року.

Відтак, для здійснення такого виду господарської діяльності як роздрібна торгівля пальним, позивач був зобов`язаний завчасно, тобто до 1 липня 2019 року отримати відповідну ліцензію.

Відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відтак, у період з 01.07.2019 року роздрібна торгівля пальним здійснюється за наявності ліцензії, однак як свідчать матеріали справи позивач під час його фактичної перевірки (04.07.2019 року) ліцензії щодо роздрібного продажу пального не мав.

Згідно абзацу 31 статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» терміни "система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій" і "контролюючий орган" для цілей цього Закону вживаються у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Зміст інформації зазначеної у фіскальному чеку (копія чеку реєстратора розрахункових операцій) під час проведення кожної розрахункової операції на реєстраторі розрахункових операцій (надалі РРО) автоматично направляється на сервер податкової служби України «Податковий блок» «Інформація» «фіскальні чеки».

Відповідно до підпунктів 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно підпункту 72.1.14 пункту 72.1 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно пункту 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 № 1442 із змінами та доповненнями (далі Постанова № 1442), роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій, які призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків (п. 10 Постанови № 1442)

Державний реєстр РРО містить окремий розділ «Спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС)».

До суду надані копії фіскальних чеків (а.с. 55 та 56), з яких прослідковується рух/ роздрібна реалізація ПММ із зазначенням кількості реалізованого пального, та суми отриманих грошових коштів за реалізацію ПММ.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно частини 1 статті 74 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Саме завчасне не звернення позивача із повним переліком необхідних документів для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, призвело до порушення норм законодавства, а саме реалізацію пального без відповідної ліцензії.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ТОВ "Укр-Петроль" (нова назва -Товариство з обмеженою відповідальністю Сіті Код) про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення № від 22.07.2019 року, оскільки останнє винесення на підставі та у спосіб визначений ПК України.

Приведені позивачем (у відзиві на апеляційну скаргу) доводи не спростовують обставин щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення рішення, оскільки ч.4 ст. 9 КАС України передбачено, що суд вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин справи. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України (ч.1 та 2 ст.7 КАС України). Стосовно ж приведеної позивачем постанови Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі №826/12675/15, то вказана постанова не стосується суті спірних правовідносин. Окрім того, вказаною постановою не запроваджено положень за яких суд апеляційної інстанції позбавлений можливості під час перегляду судового рішення в апеляційному порядку застосувати діючі норми діючого національного законодавства які не враховані судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення.

З урахуванням положень ст. 139, 143 КАС України зважаючи на висновок суду про необґрунтованість позовних вимог сума сплаченого позивачем судового збору не підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі №140/2369/19 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою Товариству з обмеженою відповідальністю «Укр Петроль» (нове найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Код», Код ) у задоволенні позову до Головного управління ДФС у Тернопільській області (правонаступником якого є Головного Управління ДПС у Тернопільській області, Код ) про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення № від 22.07.2019 року відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 06 лютого 2020 року.