Справа № 560/1948/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1948/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

30 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача: Малькута О.О.,

представника відповідача: Поліщука Є.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МДК-БУД" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2019 року позивач, ТОВ "МДК-БУД", звернулося в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України, про:

- визнання протиправними дій ГУ ДФС України у Хмельницькій області та скасування рішення комісії ГУ ДФС України у Хмельницькій області №1165236/42857860 від 17.05.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 21.05.2019, №1167024/42857860 від 21.05.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 30.04.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ГУ ДФС України у Хмельницькій області внести до єдиного реєстру податкових накладних відомості, щодо реєстрації податкових накладних ТОВ «МДК - БУД» датою їх фактичного отримання Державною фіскальною службою України, а саме: податкової накладної №1 від 26.04.2019 та податкової накладної № 2 від 30.04.2019.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 16.09.2019 позов задовольнив частково. Визнав протиправними та скасував рішення комісії ГУ ДФС України у Хмельницькій області №1165236/42857860 від 17.05.2019 та №1167024/42857860 від 21.05.2019 про відмову в реєстрації податкових накладних.

Також, зобов`язав Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю "МДК-БУД" №1 від 26.04.2019 та № 2 від 30.04.2019 датою їх фактичного отримання. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Судове рішення мотивоване тим, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, та на те, що ряд таких документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, був достатній та був наданий контролюючому органу з поясненнями, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації таких накладних, тому оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що наданий позивачем пакет документів до повідомлень про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено по податковій накладній від 26.04.2019 №1 та №2 від 30.04.2019, не є достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Зокрема, позивачем в порушення вимог п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надано: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків. Вважає, що документи, які надаються позивачем із позовною заявою в суд, не можуть братися до уваги судом в якості допустимих доказів в справі, оскільки не були покладені в основу оспорюваного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що в реєстрації податкових накладних було відмовлено, при цьому підстави, на яких така відмова ґрунтується, не зазначено, що є грубим порушенням чинного законодавства та вказує на те, що рішення є безпідставними. Первинні документи засвідчують факт реального виконання ТОВ "МДК - БУД " та його контрагентом господарських зобов`язань. Вважає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ТОВ "МДК - БУД" (підрядник) та ТОВ «Енергозберігаючі технології» (замовник) було укладено Договір підряду №1 від 28.03.2019 та Договір підряду №2 від 29.03.2019 на виконання робіт.

На виконання вимог Договору підряду №1 від 28.03.2019 ТОВ "МДК - БУД " отримано платіж від замовника в сумі 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №37 від 26.04.2019, а також складено акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 24 травня 2019 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 24 травня 2019 року.

26.04.2019 позивачем було виписано податкову накладну №1 з обсягом постачання на суму 83 333,33 грн. і 16 666,666 грн. ПДВ, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до Договору підряду №2 від 29.03.2019 між ТОВ «МДК-БУД» та ТОВ «Енергозберігаючі технології» було складено та підписано Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт на суму 200 000 грн.

30.04.2019 позивачем було виписано податкову накладну № 2 з обсягом постачання на суму 166 666,67 грн. і 33 333,334 грн. ПДВ, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанцій № від 13.05.2019 та № від 15.05.2019 зупинено реєстрацію податкових накладних від 26.04.2019 №1, від 30.04.2019 №2 та зазначено, що «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «МДК-БУД» подано повідомлення №1 від 13.05.2019 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1 від 26.04.2019, із наступними поясненнями - "ТОВ "МДК-БУД" 26.04.2019 одержало передоплату 100000 грн. від ТОВ «Енергозберігаючі технології» за платіжним дорученням №37 від 26.04.2019. На суму передоплати була сформована податкова накладна №1 від 26.04.2019р. на 100000 грн. ПДВ." Також надано скановані копії Договору підряду №1 від 28.03.2019 та платіжного доручення №37 від 26.04.2019.

Також, ТОВ «МДК-БУД» подано повідомлення №2 від 15.05.2019 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №2 від 15.05.2019, із такими поясненнями - ТОВ "МДК-БУД" було підписано акт з ТОВ "Енергозберігаючі технології 30.04.2019 на суму 200 000 грн. згідно договору №2 від 29.03.2019, виписана податкова накладна №2 від 30.04.2019. Також надано скановані копії Договору та Акту.

Однак, 17.05.2019 Комісією ГУ ДФС в Хмельницькій області прийнято Рішення №1165236/42857860 (щодо податкової накладної №1 від 26.04.2019) про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки платником не надано письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній №1 від 26.04.2019. А саме, відсутні пояснення щодо наявності у ТОВ "МДК-БУД" власних/орендованих основних засобів та дозвільних документів для виконання робіт по договору підряду №1 від 28.03.2019, відсутня карка рах. 361 за квітень 2019 року, контрагент ТОВ "Енергозберігаючі технології". В наданому платником платіжному дорученні №37 від 26.04.2019 на суму 100000 грн. (платник ТОВ "Енергозберігаючі технології") в призначені платежу зазначено - за буд. роботи згідно рах б/н від 26.04.2019. Рахунок від 26.04.2019 платником не надано, а договір підряду №1 від 28.04.2019).

21.05.2019 Комісією ГУ ДФС в Хмельницькій області прийнято Рішення № №1167021/42857860 (щодо податкової накладної №2 від 30.04.2019) про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки платником не надано письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній №2 від 30.04.2019. А саме, відсутні пояснення щодо наявності у ТОВ "МДК-БУД" власних/орендованих основних засобів та дозвільних документів для виконання робіт по договору підряду №2 від 29.03.2019, відсутня картка рах. 361 за квітень 2019 року, контрагент ТОВ «Енергозберігаючі технології».

31.05.2019 позивачем були подані скарги на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних.

Однак, рішеннями комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 06.06.2019 скарги залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної без змін. Підставою для залишення скарги без задоволення вказано: 1) ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси; 2) ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117) у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку визначені у листі ДФС України від 21.03.2018 за №959/99-99-07-18.

Відповідно до п.12-13 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначається, зокрема: критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку (підп. 3 п.13); пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (підп. 4 п.13).

Згідно п.14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем у порядку, визначеному законодавством, були надані контролюючому органу електронними засобами зв`язку пояснення та документи на підтвердження здійсненої господарської операції.

Відповідно до п.21 Порядку №117 підставою для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є, зокрема, ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку.

У наданих позивачем повідомленнях роз`яснено, за результатом складення яких документів сформовано податкову накладну, однак таким поясненням контролюючим органом не надано оцінки. Крім того, Порядок №117 вимагає надання "розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків", що й було ним виконано; надання саме картки рахунку 361 законодавством не передбачено.

Слід також враховувати, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, що також спростовує доводи апеляційної скарги щодо надання чи ненадання певних документів .

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 липня 2019 року у справі №200/14026/18-а.

З матеріалів справи встановлено, що для виконання підрядних робіт ТОВ «МДК - БУД» має в наявності відповідну Ліцензію для виконання робіт, які передбачені вищевказаними договорами, а також у його володінні знаходиться нежитлове приміщення площею 45 кв.м. відповідно до договору оренди № 05 (04) від 15 березня 2019 року. Також, для виконання робіт між ТОВ «МДК - БУД» було, зокрема, укладено 01.04.2019 договір із ПП "Араме" про надання послуг спецтехніки №09/04-19. Вказані документи наявні у позивача та були подані ним до суду разом з позовною заявою.

Слід також зазначити, що отримана позивачем квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної містила загальну фразу про необхідність надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Тобто, контролюючим органом навіть не було вказано про необхідність надання виключного переліку документів (оскільки згідно вказаного вислову "та/або" позивачу була надана можливість надання лише пояснень), при цьому пропозиція надання документів вказана без конкретизації їх переліку, та без вказівки на норму права.

Колегія суддів зазначає, що контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права є неконкретизованою та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд. Крім цього, це виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Вказане також пов`язується і з можливістю надання платником податків документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.

Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Надаючи правову оцінку прийнятим Комісією рішенням, суди також повинні з`ясувати, чи містять вони конкретну інформацію щодо причин та підстав для їх прийняття, із зазначенням того, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справах №620/3556/18, №815/2791/18, від 14 травня 2019 у справі №817/1356/18, від 22 квітня 2019 року у справі №2040/5445/18.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, та на те, що ряд таких документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, був достатній та був наданий контролюючому органу з поясненнями, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації таких накладних, тому оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

На доводи апеляційної скарги про те, що документи, які надаються позивачем із позовною заявою в суд, не можуть братися до уваги судом в якості допустимих доказів в справі, оскільки не були покладені в основу оспорюваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не дало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів, а тому, враховуючи норми статті 77 КАС України, позивач скористався наданим йому правом довести належними і допустимими доказам заявлені ним позовні вимоги у суді.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 25 червня 2019 року по справі №1940/1950/18.

Колегія суддів вважає, що право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається на усіх стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Також, судом першої інстанції надано належну правову оцінку щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДФС України у Хмельницькій області внести до єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкових накладних ТОВ «МДК - БУД» датою їх фактичного отримання Державною фіскальною службою України, оскільки приписами Порядку №1246 визначено, що датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правомірний висновок щодо наявності правових підстав для зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «МДК - БУД» №1 від 26.04.2019 та № 2 від 30.04.2019 датою їх фактичного отримання.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 лютого 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.