Справа № 336/7027/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року 12 год. 50 хв. Справа № 336/7027/19 ЗП/280/128/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернулась із позовною заявою до Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якій просила суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Вознесенівського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про відкриття виконавчого провадження за № 56640659 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору 23 285,03 грн. (залишок несплаченого виконавчого збору 21 624, 44 грн.) від 20.06.2018;

визнати протиправною та скасувати постанову Вознесенівського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 12.09.2018 ВП № 56640659;

визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.01.2015 ВП№ 46118904.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що державним виконавцем Святченко Є.В. не тільки належним чином не надіслана ОСОБА_1 постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2018, через що позивач її не отримала, але й в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не пересвідчилась про отримання цієї постанови боржником. Відтак, враховуючи факт неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадженн державний виконавець не вправі був вчиняти виконавчі дії. З посиланням на положення ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», розділу IV Інструкції зорганізації примусового виконання рішень, зазначає, що виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у розмірі 10% суми, що фактично стягнута, повернута боржнику. Постанова Шевченківського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.01.2015 ВП№ 46118904 вказаним вимогам Закону не відповідає. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмовому відзиві від 03.02.2020 вх. №5624 посилається на те, що при винесенні постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та виведенні їх в окремі виконавчі провадження, державний виконавець керувався ст. 26, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 8розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень. Зауважує, що повернення виконавчого листа згідно п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено законом як підстава для звільнення від сплати виконавчого збору. Крім того, зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2018 надсилалась боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, як того вимагають положення ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 06 лютого 2020 року з викликом сторін.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2020 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування постанов від 12.09.2018 ВП №56640659 та від 20.06.2018 № 56640659. Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 28.01.2015 ВП №46118904, - залишено без розгляду.

У судовому засіданні 06.02.2020 оголошено перерву до 10.02.2020.

У судове засідання 10.02.2020 представники сторін не з`явились.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та третьої особи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2012 у справі № 0827/7909/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 232 850,31 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 2589 від 18.12.2007.

21.01.2015 державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 46118904 з примусового виконання виконавчого листа № 0827/7909/2012, виданого 26.02.2013 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

28.01.2015 державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ винесено постанову ВП №46118904 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 23 285,03 грн.

Оскільки під час вчинення виконавчих дій було з`ясовано, що ОСОБА_1 працює в КУ «6-а міська клінічна лікарня», то відповідно до положень п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та передано до виконання Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя за територіальністю.

25.11.2016 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52982147.

Постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя від 20.06.2018 ВП 52982147 повернуто виконавчий документ № 0827/7909/2012, виданий 26.02.2013 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

20.06.2018 державним виконавцем Вознесенівського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження за № 56640659 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору 23 285,03 грн. (залишок несплаченого виконавчого збору 21 624, 44 грн.).

Постановою державного виконавця від 12.09.2018 ВП №56640659 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника.

Не погоджуючись із постановами про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2018 та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.09.2018 позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі- Закон України №1404-VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно з ч. 5 ст.26 Закону України №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Закону України №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що 18.06.2018 від Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшла заява від 13.06.2018вих. № 107.20/2-1075 про повернення виконавчого документа- виконавчого листа у справі № 0827/7906/2012 від 26.02.2013, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

У звязку із цим, державним виконавцем 20.06.2018 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП 52982147 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України №1404-VIII .

Того ж дня, державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області № 46118904 від 28.01.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави залишку несплаченого виконавчого збору 21 624,44 грн.

Відтак, суд доходить висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2018 з примусового виконання постанови Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області № 46118904 від 28.01.2015 відповідають вимогам Закону України №1404-VIII.

З приводу посилань позивача на те, що ним не була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2018 ВП № 56640659, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

З долученого до відзиву, належним чином засвідченої копії супровідного листа від 20.06.2018 вих.№33776/7, судом встановлено, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику за адресою АДРЕСА_2 , 153-а/102, що підтверджується також списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів № 40 від 21.06.2018. Саме така адреса зазначена у виконавчому листі - постанові про стягнення виконавчого збору від 28.01.2015.

Відтак, твердження позивача, про неналежне виконання з боку державного виконавця положень Закону України №1404-VIII, не відповідає дійсності.

Суд також наголошує на тому, що ч. 1 ст. 28 Закону України №1404-VIII визначає, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. При цьому факт отримання чи не отримання самим боржником такого повідомлення, вирішального значення для початку вчинення виконавчих дій не має. Закон такого обмеження не передбачає.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону №1404-VIII підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Статтею 70 Закону №1404-VIII передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

За результатами виконавчих дійдержавним виконавцем встановлено, що боржник отримує дохід на КУ «6-а міська клінічна лікарня».

Відтак, 12.09.2018 державним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 56640659.

Супровідним листом від 12.09.2018 вих. № 48793/7 постанова направлена боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі - АДРЕСА_2 153-а/102.

Отже, оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень та у спосіб визначений Законом.

Доводи представника позивача про те, що державному виконавцю неодноразово було повідомлено про інше місце перебування боржника не підтверджується долученими до справи доказами. Зокрема, оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника отримані представником позивача 08.11.2018. Будь-яких повідомлень (заяв) про зміну місця перебування чи необхідність надсилання поштової кореспонденції за іншою адресою, матеріали виконавчого провадження ВП № 56640659 не містять.

Посилання представника позивача на заяви про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, як встановлено судом стосувались ВП №52982147 (виконаче провадження за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя) і жодного відношення до ВП № 56640659 не має. Відтак, державний виконавець не міг направляти поштову кореспонденцію за іншої адресою, ніж та, яка зазначена у виконавчому документі, без будь-яких письмових заяв з боку боржника.

Щодо посилань позивача на необгрунтованість постанови про стягнення виконавчого збору від 28.01.2015, хоча вона і не є предметом судового розгляду наразі, однак у позові викладені зауваження з цього приводу, тому суд зазначає наступне.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції станом на 28.01.2015) встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Добровільне виконання боржником судового рішення у строк, встановлений статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для звільнення його від сплати виконавчого збору та інших витрат , пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Дана норма спрямована на стимулювання добровільного виконання рішень суду та підвищення ефективності виконавчого провадження.

Разом з тим, невиконання боржником у встановлений строк рішення суду в добровільному порядку є підставою для примусового виконання такого рішення, що, в свою чергу, тягне за собою застосування специфічних санкцій майнового характеру, а саме - стягнення виконавчого збору та інших витрат виконавчого провадження.

При цьому Закон не ставить можливість застосування таких санкцій у залежність від фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові ВС від 18.01.2019 у справі № 826/19730/16.

Відтак, оскільки боржнику було запропоновано виконати рішення суду у добровільному порядку в строк до 27.01.2015, але такого виконання здійснено не було, то 28.01.2015 державним виконавцем винесено постанову ВП № 46118904 про стягнення виконавчого збору.

Отже, доводи позивача в цій частині, суд дослідивши також відхиляє.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що непідлягають задоволенню.

У задоволенні позовної заяви суд відмовляє повністю.

Оскільки у задоволенні позовної заяви судом відмовлено, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6) про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10.02.2020.

Суддя Л.Я. Максименко