Справа № 300/1924/19
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1924/19 пров. № 857/12874/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Качмара В. Я., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Пильо І. І.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року (рішення ухвалено у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Тимощука О. Л.) у справі № 300/1924/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду роботи з 22.08.1983 по 11.07.1989 у районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, та зобов`язати відповідача зарахувати такий період до стажу його роботи з моменту призначення пенсії.

Позивач посилався на те, що відповідачем безпідставно зараховано стаж за період роботи з 22.08.1983 по 11.07.1989 в одинарному розрахунку, замість півторакратного, оскільки період його роботи в районах Крайньої Півночі підтверджується записами у трудовій книжці. Відмова органу Пенсійного фонду України щодо зарахування стажу роботи позивача з 22.08.1983 по 11.07.1989 як пільгового з мотивів відсутності у матеріалах пенсійної справи письмових строкових договорів про роботу у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019, яке прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періодів роботи в районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 22.08.1983 по 11.07.1989 в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи в районі Крайньої Півночі з 22.08.1983 по 11.07.1989, в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення. Суд першої інстанції не врахував, що робота позивача в районах Крайньої Півночі не підтверджена жодними іншими документами крім трудової книжки. Зокрема, відсутні довідка про направлення на роботу в район Крайньої Півночі чи строковий трудовий договір на роботу. У зв`язку з цим, відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу (зарахувавши один рік роботи за один рік і шість місяців) у період з 22.08.1983 по 11.07.1989.

Крім того, у період з 22.08.1983 по 11.07.1989 ОСОБА_1 працював у районах Крайньої Півночі вахтово-експедиційним методом, а не на постійній основі, що також є однією з підстав для відмови в пільговому обчисленні його стажу за вказаний період.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи ОСОБА_1 з 22.08.1983 по 11.07.1989 в управлінні бурових робіт ПАТ «УКРНАФТА» підтверджено записами у трудовій книжці, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 27.04.2017 № 11-8 та актом перевірки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.02.2018, тому дії відповідача щодо відмови у зарахуванні стажу позивача за вказаний період з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців є протиправними.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що з 28.07.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком по Списку № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією протоколу № 2482 від 12.01.2018 (а. с. 28).

Згідно з записами трудової книжки позивача з 22.08.1983 по 11.07.1989 ОСОБА_1 працював вишко монтажником-електромонтажником третього розряду у шиномонтажному цеху (а. с. 38-39).

25.07.2019 позивач з метою отримання інформації щодо зарахування відповідачем при призначенні йому пенсії періоду роботи з 22.08.1983 по 11.07.1989 в пільговому обчисленні один рік роботи за один рік і шість місяців стажу звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із відповідною заявою (а. с. 13).

На вказану заяву відповідач надіслав позивачу лист від 23.08.2019 № 985/В-15, у якому зазначив про відсутність законних підстав для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 22.08.1983 по 11.07.1989 у пільговому обчисленні як один рік роботи за один рік і шість місяців, оскільки припускає, що у вказаний період позивач працював вахтово-експедиційним методом і на нього не поширюються норми законодавства щодо пільгового обчислення стажу. Також зазначено, що право на надання пільг, в тому числі щодо кратного обчислення стажу роботи (рік за півтора), мають особи, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за умови укладення ними строкових трудових договорів.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 4, 5 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього ж Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграфу «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені «Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Пункт 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 №1029.

Спору, що місцевість, де працював ОСОБА_1 , відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960 регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 29.09.1967 було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункті 1, 2 Розділу 1 Інструкції №530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою №148.

При цьому, основним документом, що може підтвердити факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, є трудова книжка. Крім того, факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, за відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці, може підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.

Судом встановлено, що період роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях підтверджується не лише записами у його трудовій книжці, а й довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 27.04.2017 № 11-8, що видана Прикарпатським управлінням бурових робіт Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (а. с. 65). Як видно зі змісту вказаної довідки, за кожний місяць роботи у період з вересня 1983 року по липень 1989 року позивачу виплачено заробітну плату.

При цьому, достовірність відомостей, зазначених у вказаній довідці, перевірено відповідачем, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія акта № 517/ІВ/2/1,2 від 15.02.2019 про результати перевірки структурної одиниці (філії) «Укрнафта Буріння» щодо пільгового стажу роботи, правильності та повноти відображення заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_1 за 1983-1990 роки (а. с. 85-87).

Відповідно до відомостей даного акта, при перевірці посадовою особою відповідача використано ряд первинних документів, а саме: журнал реєстрації наказів про прийняття на роботу за 1982-1984 роки, книгу розрахунків за 1989 рік, особові рахунки працівників за 1983-1989 роки, особову картку по обліку кадрів Т-2 № 234 (табельний номер 07411) на ім`я ОСОБА_1 .

Так, перевіркою встановлено, що позивача прийнято на роботу 22.08.1983 на підставі наказу № 434 на посаду електромонтера 4 розряду, ВМЦ, 1960 р.н., К-77; згідно з наказом № 231 від 10.07.1989 позивача звільнено з 11.07.1989 по переведенню в Пасічнянське виробництво Долинського ГПЗ. В особовій картці по обліку кадрів Т-2 № 234 наявні записи про призначення, переміщення та відпустки позивача. В особових рахунках за 1983-1989 роки зазначена посада електромонтер, додатково до оплати праці нараховувався районний коефіцієнт та північна надбавка від 10 до 20 відсотків. З усіх сум заробітної плати, виплаченої позивачу за спірний період, проводились відрахування згідно з чинним на той час законодавством.

Беручи до уваги обставини справи та доводи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що у пункті 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 чітко вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

При цьому, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі №302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі №554/1723/17, від 31 липня 2019 року у справі №287/15/17-а, від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а.

Враховуючи те, що період роботи ОСОБА_1 з 22.08.1983 по 11.07.1989 в управлінні бурових робіт ПАТ «УКРНАФТА» підтверджено записами у його трудовій книжці, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 27.04.2017 №11-8, актом перевірки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.02.2018 №517/ІВ/2/1,2, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем протиправно, без належних на те підстав, відмовлено позивачу у пільговому зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Доводи апелянта в частині того, що позивач у спірний період працював вахтово-експедиційним методом, а не на постійній основі, що є однією з підстав для відмови в пільговому обчисленні його стажу за вказаний період, нічим у справі не підтверджені, тому апеляційний суд до уваги такі доводи взяти не може.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 300/1924/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді В. Я. Качмар
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлений 07.02.2020.