Справа № 160/11699/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису, -
21 листопада 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 21.01.2019 року, який видано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 щодо проведення позапланової перевірки об`єкта містобудування, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову позивач зазначив, що проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 з винесенням оскаржуваного припису було здійснено поза межами повноважень та не у спосіб, що визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою КМУ №553 від 23.05.2011, а тому оскаржуваний припис є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
24 грудня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.
Підставою для проведення позапланової перевірки позивача був лист Дніпровської міської ради від 22.12.2018 року №4/20-1753. Про проведення позапланової перевірки було видано наказ Управління від 08.01.2019 за №10п та виписано направлення від 09.01.2019 року за №0025. Форми направлення на проведення планової/позапланової перевірки затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 №240. Під час проведення позапланового заходу було встановлено, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 побудовано нежитлову багатофункціональну триповерхову будівлю, яка не має відповідних документів, що дають право на експлуатацію даного об`єкта, що є порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником даного об`єкту є ОСОБА_1 . На підставі вищевикладеного, документи, які складаються за результатами позапланової перевірки вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, були складені на ім`я ОСОБА_1 як на суб`єкта будівництва - власника майна.
Щодо посилань позивача на його відсутність під час проведення перевірки, то представник відповідача вказав, що відповідно до п. 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року, визначено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюються державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Таким чином, присутність під час позапланової перевірки є правом позивача, а не його обов`язком.
Крім того, складені документи за результатами проведення вищевказаної позапланової перевірки направлялися позивачу засобами поштового зв`язку. А відтак позивач був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи за правопорушення в сфері містобудівної діяльності.
Таким чином, у відповідача були наявні підстави для видання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
22.12.2018 р. Дніпровська міська рада звернулась до начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради з листом №4/20-1753, в якому просила провести перевірки дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, про що є відповідні акти перевірок та у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, скласти протоколи та приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт, на об`єктах будівництва з додатком.
08.01.2019 р. управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради було прийнято Наказ №10п «Про проведення позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил».
09.01.2019 р. управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради було складено направлення для проведення планового (позапланового) заходу №0025 для здійснення позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу (розпорядження) управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради від 08.01.2019 №10п та абз. 8 п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №533, на підставі звернення Дніпровської міської ради від 22.12.2018 №4/20-1753.
З 09.01.2019 р. по 21.01.2019 р. управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради було проведено перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
21.01.2019 р. управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради було складено Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за правопорушення, передбачені абз.2 п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме: фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 побудовано нежитлову багатофункціональну триповерхову капітальну будівлю, розмірами у плані 24,5 м х 40,5 м, висотою 13,9 м, яка експлуатується без декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), що забороняється законодавством та є порушенням ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461.
21.01.2019 р. управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з вимогою з 21.01.2019 р. зупинити експлуатацію об`єкта містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 до введення в експлуатацію, згідно чинного законодавства України.
07.02.2019 р. управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради було прийнято Постанову №29/0702 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою на позивача ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 69 156 грн. 00 коп. за правопорушення, передбачене абз.2 п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».
Позивач вважає, що проведення позапланової перевірки з винесенням оскаржуваного припису було здійснено поза межами повноважень та не у спосіб, визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою КМУ №553 від 23.05.2011, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ (далі - Закон № 3038-VІ) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2-3 ч. 3 статті 41 Закону № 3038-VІ визначено, що посадові особи органів державного архітектурно - будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (в редакції чинній на час винесення припису), припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок №553), відповідно до п.5 якого державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно з п. 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом;
звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Пунктом 17 Порядку №553 встановлено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Згідно з абз. 1, 2 п. 21 Порядку №553 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.
Як встановлено з матеріалів справи, посадовою особою відповідача було зроблено відповідні записи у вищевказаних акті та приписі щодо відмови позивача від підпису про отримання даних документів.
Також, абзацом 3 пункту 21 Порядку №553 передбачено, що у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
Матеріалами справи підтверджено, що документи за результатами проведення вищевказаної позапланової перевірки направлялися позивачу засобами поштового зв`язку, про що свідчать розрахункові документи про направлення поштових відправлень, зокрема, чек ПАТ «Укрпошта» від 23.01.2019 до списку № 2846 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих.
Щодо твердження позивача про обов`язкову його участь під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю, суд зазначає, що відповідно до п. 13 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:
вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;
перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;
бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;
за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;
подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.
Таким чином, суд зазначає, що присутність під час позапланової перевірки є правом позивача, а не його обов`язком.
Окрім того, відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за правопорушення передбачені різними пунктами частини 2 ст. 2 наведеного Закону.
Отже, суб`єктами відповідальності за правопорушення, передбачені абзацом 3 п.4 та абз. 3 п. 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» є: суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності) або суб`єкти відповідальності, які виконують функції замовника і підрядника одночасно. Зазначений перелік суб`єктів, які можуть бути притягнуті до відповідальності, є вичерпним.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.02.2019 року власником об`єкту перевірки є ОСОБА_1 .
Таким чином, твердження позивача, що він не є власником нежитлового приміщення та не є суб`єктом, зазначеним у частині другій статті 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності», є необгрунтованими.
Отже, всі документи, що складаються за результатами позапланової перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, були складені саме на ім`я ОСОБА_1 , як на суб`єкта будівництва - власника майна.
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд прийшов до висновку, що посадовими особами відповідача в рамках спірних правовідносин вчинено перелік дій з дотриманням порядку та строків здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в межах наданих повноважень, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), як цього вимагають норми ч.2 ст.2 КАС України.
Отже, підсумовуючи все вищевикладене, суд вважає, що доводи наведені позивачем не містять належного спростування вищевказаних висновків суду та зводяться лише до викладення власного бачення обставин справи та припущень зі сторони позивача.
При цьому, судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, оскаржуваний позивачем припис є правомірним, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що у задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині стягнення таких витрат з суб`єкта владних повноважень відповідно до вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник