Справа № 465/5314/19
Суддя: Дзеньдзюра С. М.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03.02.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Іваник Р.В.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовомОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління безпеки міста Львівської міської ради, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що 29 серпня 2019 року, керуючи транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку по вул. Гнатюка у м. Львові біля залізничних кас. При цьому зазначає, що на данному місці зупинки завжди була зона для паркування, і крім його транспортного засобу були припарковані інші автомобілі. Разом з тим, виїжджаючи з вул. Наливайка на вул. Гнатюка у м. Львові встановлений дорожній знак 3.34 «зупинка заборонена» розміщений таким чином, що з місця водія його не видно, оскільки він затулений кутом будинку № 16 по вул . Гнатюка . Натомість інспектор з паркування склав на нього постанову ЛВ № 72501 про те, що він керуючи транспортним засобом здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 «зупинка заборонена» чим порушив п.п. 8.4в і 33.3.34 Правил дорожнього руху України та наклала адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В судове засідання позивач не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. 06 листопада 2019 року надіслав на адресу суду пояснення, де зазначив, що зміст позовної заяви не відповідає фактичним обставинам справи, дії інспектора були правомірними, оскільки дорожній знак 3.34 «зупинка заборонена» розміщений на даному відрізку дороги вже тривалий час, а саме з грудня 2018 року, водій мав можливість побачити вказаний дорожній знак, а тому умисне чи необережне неврахування водієм дорожньої обстановки не може бути обставиною, що виключає вчинення адміністративного правопорушення. В задоволенні позовних вимог просив відмовити та провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як встановлено судом, 29.08.2019 року, інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради, Павликом Захаром Орестовичем винесено постанову ЛВ № 72501 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване відеореєстратором відносно ОСОБА_1 про те, що він 29.08.2019 року о 10 год. 35 хв. в м.Львові на вул. Гнатюка, 20-22, керуючи транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» чим порушив п.п. 8.4в і 33.3.34 Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачено ч.1 ст.122 КУпАП. Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Так, згідно з пунктом 8.2-1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Судом встановлено, що позивач рухався з вулиці Наливайка, здійснюючи поворот праворуч на вулицю Гнатюка з одностороннім рухом. Як вбачається з доданих до матеріалів справи фотокопій зображення перехрестя вулиць Наливайка - Гнатюка, дорожній знак 3.34 «зупинка заборонена» розмішений таким чином, що здійснюючи поворот на вулицю Гнатюка, учасник дорожнього руху позбавлений можливості сприйняти інформацію, яка повинна бути передана даним знаком, оскільки такий є закритим від сприйняття зовнішніми перешкодами. Разом з тим, як вбачається з доданих фотокопій, на данному відрізку вулиці крім транспортного засобу позивача були припарковані інші автомобілі.

З огляду на обставини, суд приходить до висновку, що в діях позивача немає складу адміністративного правопорушення, оскільки неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задоволити, скасувати постанову серії ЛВ №72501 від 29.08.2019 року року про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 222, 251, 254, 255, 258, 279-1, 280, 283, 284, 288, КУпАП, ст.ст. 2, 6, 77, 139, 205, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Павлика Захара Орестовича у справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ №72501 від 29.08.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Управління безпеки міста Львівської міської ради, місце реєстрації: 79008, м. Львів, вул. Зелена, 9, .

Дата складення повного тексту судового рішення: 07.02.2020 року.

Суддя Дзеньдзюра С.М.