Справа № 200/13666/19-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р. Справа№200/13666/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Волноваха, вул.Гагаріна, буд.36, ) про визнання протиправною відмови у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання призначити та здійснити виплату допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до довідок про взяття на облік позивач з дитиною тимчасово мешкають у м.Волноваха. На звернення щодо призначення допомоги на дитину відповідачем надана відповідь від 04.10.2019 року №10-14/9424 де зазначено, що 15.05.2019 року при перевірці фактичного місця проживання позивача, зазначеного в довідці про взяття на облік ВПО, було встановлено, що такої адреси не існує. З огляду на це рішенням РДА було відмовлено позивачу у призначенні допомоги. Прийнято рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 17.05.2019 року. Також були скасовані довідки про взяття на облік ВПО. Вважає, що таким чином відповідач порушує його права.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого зазначив, що вимоги позивача суперечать чинному законодавству та не підлягають задоволенню. Зазначили, що позивач звернулась до управління із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. На виконання вимог Порядку призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управлінням здійснено перевірку за адресою місця мешкання позивача, про що попереджено позивача, та встановлено, що даної адреси у м.Волноваха, а саме: вул. Ювілейна АДРЕСА_3 буд. АДРЕСА_4 , не існує взагалі, про що в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 15.05.2019 року №73395 зроблено відповідний запит. Питання щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам розглянуто комісією та відповідно до вимог Порядку, рішенням комісії №144 від 16.05.2019 року позивачу відмовлено призначенні допомоги. 10.07.2019 року позивач звернулась до відповідача з заявою про взяття її та дитини на облік, як внутрішньо переміщених осіб. Позивач з дитиною вдруге взяті на облік до управління. При перевірці фактичного місця проживання зазначеного у довідці: АДРЕСА_5 , мешканці відсутні у зв`язку з чим обстеження матеріально-побутових умов сім`ї неможливе, в акті обстеження зроблено відповідний запис і залишено повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з`явитись до управління. Позивач протягом встановленого строку до управління не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Питання про призначення (відновлення) соціальних виплат розглянуто комісією та рішенням комісії №156 від 09.08.2019 року позивачу відмовлено в призначенні допомоги.

Отже, зазначає, що управління діяло в межах своїх повноважень, дотримуючись норм діючого законодавства, оскільки відсутні підстави для призначення допомоги при народженні дитини. З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України серія паспорта НОМЕР_2 виданого Моспінським МВМ Пролетарського РВ УМВС України в Донецькій області.

ОСОБА_1 має дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджуються відповідним свідоцтвом про народження.

Позивач та її дитина є внутрішньо переміщеними особами, місце проживання яких зареєстровано на території проведення антитерористичної операції (м. Донецьк, Донецької обл.), а фактичне місце проживання/перебування на території України (м.Волноваха Донецької обл.), що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 10.07.2019 року № 1438-, 1438- відповідно.

Згідно відповіді на адвокатський запит від 04.10.2019 №10-14/9424 15.05.2019 при перевірці фактичного місця проживання, зазначеного у довідці, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , було встановлено, що даного житла за вказаною адресою не існує, про що зазначено в акті обстеження матеріально побутових умов. Відповідно до вимог Порядку, рішенням комісії РДА з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №144 від 16.05.2019 року ОСОБА_3 відмовлено в призначенні допомоги. В подальшому управлінням прийнято рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 17.05.2019 року.

10.07.2019 року позивач вдруге звернулась до управління із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини та надала нові довідки внутрішньо переміщеної особи за новою адресою: АДРЕСА_5 . 29.07.2019 року працівниками управління праці та соціального захисту населення проведено перевірку фактичного місця проживання позивача, про що складено відповідний акт обстеження матеріально-побутових умов. Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відмовлено в призначенні соціальних виплат у зв`язку з тим, що факт проживання не підтверджено.

10.07.2019 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

Рішенням відповідача від 19.08.2019 року відмовлено позивачу в призначенні соціальної допомоги при народжені дитини, згідно витягу з протоколу №156 комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 09.08.2019 року.

Судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у призначенні допомоги при народженні у зв`язку з відсутністю позивача за адресою, зареєстрованою як фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо відмови в призначенні державної допомоги при народженні дитини, у зв`язку із відсутністю позивача за фактичним місцем проживання.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі Закон № 2811-XII).

Даний Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Так, згідно з частиною 1 статті 1 Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 2 частиною 1 статті 3 Закону одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (стаття 4, частина 1 статті 5, частина 1 статті 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у статті 11 Закону № 2811-XII.

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

За приписами статті 11 Закону № 2811-XII, для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року).

Як встановлено судом, відповідач відмовив позивачу у призначенні допомоги при народженні дитини у зв`язку з відсутністю позивача за адресою, зареєстрованою як фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи.

Проте, Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» не містить такої підстави для відмови у призначені допомоги, як відсутність особи за фактичним місцем проживання/перебування. Більш того, рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, не є рішенням та не може бути підставою для відмови у призначенні допомоги в розумінні вказаного Закону.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 226/318/17, від 06 лютого 2018 року у справі № 243/6956/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Суд звертає увагу, що реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України від 11.12.2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-IV), не може позбавляти її права на отримання допомоги при народженні дитини. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону № 1382-IV, реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідачем у справі не надано відомостей, що позивач отримала таку допомогу в іншому органі соціального захисту населення на території України, зокрема, за місцем свого поточного фактичного проживання.

Крім того, суд зазначає, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Отже, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.

Суд критично ставиться до посилання відповідача на Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 № 365, оскільки зазначена постанова не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили, а саме Законом № 2811-XII.

Згідно положень ч.2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року та ч.2 ст.9 КАС України, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в призначенні соціальної допомоги від 19.08.2019 року заявнику ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача призначити та здійснити позивачу нарахування і виплату допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі її заяви від 10.07.2019 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні даної справи суд врахував висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних відносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 226/318/17 (провадження № К/9901/30130/18).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Нормами частини 2 статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір (далі Закон №3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною 2 цієї статті визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Волноваха, вул.Гагаріна, буд.36, ) про визнання протиправною відмови у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання призначити та здійснити виплату допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Волноваха, вул.Гагаріна, буд.36, ) про відмову в призначенні соціальної допомоги від 19.08.2019 року заявнику ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Волноваха, вул.Гагаріна, буд.36, ) призначити та здійснити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) нарахування і виплату допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі її заяви від 10.07.2019року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Волноваха, вул.Гагаріна, буд.36, ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.О. Аканов