Справа № 760/18001/19
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/62/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Парфенюка Олександра Вікторовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправними дії інспектора роти №6 батальйону №2 полку №1 УПП у м. Києві ДПП поліції лейтенанта поліції Парфенюка О.В. та скасувати постанову Серії НК №565836 від 09.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.06.2019 року інспектором роти №6 батальйону №2 полку №1 УПП у м. Києві ДПП поліції лейтенантом поліції Парфенюком О.В. винесено постанову Серії НК №565836 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 09.06.2019 року о 17 год. 00 хв., в м. Києві по вул. В. Гетьмана в напрямку бул. Чоколівський, позивач, керуючи автомобілем Nissan Leaf д.н. НОМЕР_1 , рухався в смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній знаком 5.11 (смуга для маршрутних транспортних засобів), чим порушив п. 17.1 ПДР.

Вважає зазначену постанову протиправною, з огляду на наступне.

Висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами.

Позивач зазначав, що 09.06.2019 року близько о 17 год. 00 хв. він прямував по вул. В. Гетьмана в напрямку бул. Чоколівський в м. Києві на автомобілі Nissan Leaf д.н. НОМЕР_1 , з метою повернути на найближчому перехресті праворуч (на вул. Ушинського). Для цього заздалегідь перелаштувався в крайню праву смугу для руху. Під`їхавши до самого перехрестя, позивач побачив знак 4.1. (Рух прямо), який дозволяє рухатись на даному перехресті тільки прямо, тому він продовжив рух прямо до наступного перехрестя, перелаштовуючись з крайньої правої смуги в середню, за що був одразу ж зупинений інспектором поліції.

Вказував на те, що зупиняв позивача один інспектор поліції, а в подальшому проводив розгляд справи інший інспектор - Парфенюк О. В.

Зупинившись на вимогу поліцейських, відповідач назвав причину зупинки позивача, порушення п. 17.1 ПДР, а саме рух смугою для маршрутних транспортних засобів, чим порушив права позивача, звинувачуючи його в правопорушенні до того, як вина позивача була доведеною.

Також відповідач не попередив позивача про те, що від початку їхньої розмови велась відеофіксація на боді-камеру.

Крім того зазначав, що поліцейськими було проігноровано його зауваження відносно того, що розгляд справи проводився інспектором Парфенюком О.В. , попри те, що транспортний засіб позивача був зупинений іншим інспектором - його колегою. Також, відповідачем було відхилено усне клопотання позивача про розгляд справи за його місцем проживання та проігноровано клопотання про залучення свідків для перегляду відеозапису на якому зафіксовано адміністративне правопорушення, скоєне позивачем.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2019 адміністративну справу залишено без руху.

08.07.2019 позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений ухвалою строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що на виконання вимог ст. ст. 268, 278, 279 КУпАП, після зупинки транспортного засобу Nissan Leaf д.н. НОМЕР_1 , за кермом якого був позивач, інспектор представився та повідомив позивачу причину зупинки транспортного засобу. Інспектором було здійснено дослідження та оцінку наявних доказів, повідомлено позивача про прийняте по справі рішення та винесено постанову.

Факт порушення позивачем ПДР, а саме рух транспортного засобу Nissan Leaf д.н. НОМЕР_1 , в смузі для руху громадського маршрутного транспортного засобу, зафіксовано на відеозаписі комплексної системи відеоспостереження у м. Києві, що є належним доказом у справі.

Представник відповідача зазначав, що розглядаючи адміністративну справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії НК №565836 від 09.06.2019 вбачається, що позивач рухався в смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній знаком 5.11 (смуга для маршрутних транспортних засобів), чим порушив п. 17.1 ПДР.

Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Звертаючись з позовом до суду про скасування вищевказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач посилався на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав того, що посилання відповідача на порушення позивачем п. 17.1 ПДР є безпідставним.

Також позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки зупинившись на вимогу поліцейських, відповідач назвав причину зупинки позивача, порушення п. 17.1 ПДР, чим порушив права позивача, звинувачуючи його в правопорушенні до того моменту, як вина позивача була доведеною. Крім того, поліцейськими було проігнороване зауваження позивача відносно того, що розгляд справи проводився інспектором Парфенюком О.В. , попри те, що транспортний засіб позивача був зупинений іншим інспектором - його колегою. Також, відповідачем було відхилено усне клопотання позивача про розгляд справи за його місцем проживання та проігноровано клопотання про залучення свідків для перегляду відеозапису на якому зафіксовано адміністративне правопорушення, скоєне позивачем.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправними, а сама постанова - незаконною, оскільки обставини викладені в ній не відповідають дійсності.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Вбачається, що після зупинки транспортного засобу Nissan Leaf д.н. НОМЕР_1 , за кермом якого був позивач, інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР. Позивачу було роз`яснено, що він порушив п. 17.1 ПДР та в його діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 17.1. ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної Постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Таким чином, відповідачем було розпочато розгляд справи відразу, після його представлення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно із ч. 2 розділу III Інструкції Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-1, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із відеозапису та фотознімків комплексної системи відеоспостереження у м. Києві вбачається, що транспортний засіб Nissan Leaf д.н. НОМЕР_1 , рухався з порушенням ПДР, а саме в смузі для руху громадського маршрутного транспортного засобу.

Даний відеозапис та фотознімки є належними та достатніми доказами у справі, якими зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається із відеозапису, зробленого відповідачем камерою нагрудного реєстратора відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», позивача було ознайомлено із доказами, на основі яких відповідачем встановлено наявність адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні.

На спростування зазначених обставин позивачем не надано до суду доказів.

Таким чином, розглядаючи адміністративну справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України є доведеною.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши обставини вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 інспектор постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП, позов не підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 122, 222, 258, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Парфенюка Олександра Вікторовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя