Справа № 822/667/14
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/667/14
УХВАЛА

05 лютого 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участі:секретаря судового засідання Наголюк О.Л., заявника ОСОБА_1 , представника відповідача Вірстюка Д.Д.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України по справі № 822/667/14, в якій просить:

визнати протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо нарахування ОСОБА_1 на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року 3795 грн. 14 коп. надбавки за вислугу років та 5678,86 грн. компенсації за її несвоєчасну виплату;

зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату мені надбавки за вислугу років у відповідності до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 20016 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що відповідач на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по справі №822/667/14 неправильно нарахував надбавку за вислугу років у зв`язку із чим також неправильно нарахував і компенсацію за несвоєчасну її виплату.

11 листопада 2016 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв заяву ОСОБА_1 та призначив її до розгляду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року зупинено провадження про розгляд заяви про визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року у адміністративній справі №822/667/14 до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на судове рішення по адміністративній справі №822/667/14.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2017 року по даній заяви призначено головуючим суддею Салюка П.І.

16 лютого 2017 року суд прийняв до свого провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по справі №822/667/14.

Постановою від 12 грудня 2019 року Верховний Суд задоволив касаційну скаргу ОСОБА_1 та скасував ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, а справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду.

16 січня 2020 року суд призначив до розгляду заяву ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Ухвалою від 27 січня 2020 року провадження по розгляду даної заяви було зупинено до вирішення іншим суддею заяви представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про відвід судді Салюка П.І.

28 січня 2020 року суддею Ковальчук О.К. прийнято ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про відвід судді Салюка П.І.

Ухвалою від 30 січня 2020 року суд поновив провадження за заявою ОСОБА_1 та призначив її до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні заявник підтримав подану заяву, також зазначив, що відповідач продовжує порушувати його права шляхом здійснення неправильного розрахунку належних заявнику до виплати сум коштів у зв`язку із чим просить задоволити вимоги заяви у повному обсязі.

Представник відповідача, заяву не визнав, просив відмовити у її задоволенні, при цьому визнав, що відповідачем при обчисленні сум коштів для виплати заявнику ТУ ДСА України у Хмельницькій області було допущено помилку у зв`язку із чим надав уточнений розрахунок.

Заслухавши доводи та заперечення представників сторін, дослідивши заяву та матеріали справи, а також докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд встановив наступне.

Суд встановив, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по справі №822/667/14, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років із врахуванням премій за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 30 січня 2009 року та з врахуванням надбавки до посадового окладу в розмірі 10% за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці за період з 01 січня 2006 року по 30 січня 2009 року, та компенсацію за несвоєчасну її виплату з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", у порядку встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" від 03.08.2011 року №845, з врахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

12 грудня 2019 року постановою Верховного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 9 червня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог, в справу №822/667/14 в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення залишено без змін.

Отже, постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 набрала законної сили 13 вересня 2016 року.

03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист та передав його до органів виконавчої служби для примусового виконання.

Таким чином, ТУ ДСА України у Хмельницькій області повинно було перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , на виконання вказаного рішення суду, відповідні суми коштів та компенсацію за несвоєчасну їх виплату.

Проте, станом на момент розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року у адміністративній справі №822/667/14, вказане рішення виконано не було, оскільки відповідач здійснив невірний розрахунок належних до виплати ОСОБА_1 сум коштів, а також не вчинив жодних дій щодо їх виплати, що і зумовило звернення ОСОБА_1 до суду з даною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини дев`ятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) в редакції, що діяла на час звернення ОСОБА_1 із даною заявою визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

За приписами частин першої, шостої статті 383 чинної редакції КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, регламентовано нормами Порядку № 845, за змістом пунктів 3-6 якого рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У ході судового розгляду та фактичних обставин даної заяви, суд встановив об`єктивність доводів заявника стосовно не виконання відповідачем постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року у адміністративній справі №822/667/14, яка спричинена тим, що відповідач не здійснив вірного розрахунку належних до виплати сум заявнику, що призводить до тривалого невиконання відповідачем вказаного рішення суду, оскільки заявник досі не отримує належних йому виплат визначених судовим рішенням.

В контексті цієї справи, відсутність правильного розрахунку на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року у адміністративній справі №822/667/14 щодо конкретної суми, яка належить до виплати ОСОБА_1 , об`єктивно має наслідком утруднення виконання такого судового рішення з вини відповідача.

Разом із цим, суд зауважує, що у даному випадку заявник не володіючи інформацією щодо конкретної та вірної суми заборгованості, що підлягає стягненню на його користь, з вини відповідача, відповідно не має можливості надати її до органу ДКС України з метою її отримання.

Водночас, вагомою обставиною є те, що відповідач на вимогу суду 23 січня 2020 року надав розрахунок на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року в адміністративній справі №822/667/14 від 25 жовтня 2016 року №875/16вх, в якому сума до виплати становить 7626,57 грн., саме з цим розрахунком не погодився заявник, вказуючи на невірне визначення загальної суми виплати.

При цьому, 05 лютого 2020 року у судовому засіданні представник ТУ ДСА України у Хмельницькій області надав уже інший розрахунок, а саме від 05 лютого 2020 року №113/2с, відповідно до якого сума до виплати уже складає 9928,32 грн.

На переконання суду, такі розбіжності у розрахунках вказують на те, що відповідач фактично визнає, що попередній розрахунок від 25 жовтня 2016 року №875/16вх є неправильним, тому надає інший, що у свою чергу підтверджує доводи заявника про невірне проведення відповідачем розрахунку на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року у адміністративній справі №822/667/14, що також вказує на тривале невиконання відповідачем цього судового рішення у зв`язку з неправильним визначенням належної до виплати заявнику суми коштів.

Крім цього, відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року в адміністративній справі №822/667/14, суд зобов`язував відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_1 коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", однак жодних доказів того, що відповідач вчиняв будь які дії по виконанню вказаної частини рішення, суду надано не було, як і не було надано доказів того, що відповідач вчиняв дії по реєстрації та постановки ОСОБА_1 до черги для виконання судового рішення за рахунок коштів бюджетної програми 0501150.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідачем не надано жодних об`єктивних та допустимих доказів того, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року в адміністративній справі №822/667/14 є виконаною.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Усе вищевикладене, на переконання суду, беззаперечно вказує на те, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року в адміністративній справі №822/667/14 на момент розгляду цієї заяви залишається невиконаною у зв`язку з протиправною бездіяльністю ТУ ДСА України у Хмельницькій області, відтак заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що оскільки заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, тому в силу виконання вимог частини шостої статті 383 КАС України, суд вважає за необхідне звернути увагу Державної судової адміністрації України на порушення допущені Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, які були допущенні під час виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по справі №822/667/14 шляхом винесення окремої ухвали.

Керуючись статтями 248, 254, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про стягнення заборгованості - задоволити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо не виконання у повному обсязі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по справі №822/667/14 в частині, яка набрала законної сили.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області виконати у повному обсязі постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по справі №822/667/14 в частині, яка набрала законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 10 лютого 2020 року

Головуючий суддя П.І. Салюк