Справа № 160/12178/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Рубані А.В.,
представника позивача Беззубкіна С.М.
представника відповідача Свиди Р.В.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
11 жовтня 2019 р. інспектором праці Мельничук Світланою Володимирівною (службове посвідчення № 1858) було проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс-Клуб"
За результатами інспекційного відвідування інспектором було складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН 2748/1858/АВ від 11 жовтня 2019 р.
17 жовтня 2019 р. на вищезазначений акт нашим підприємством було подано зауваження № 45-ОД, які відповіддю інспектора праці Мельничук Світланою Володимирівною за № 4936/4.1-10 від 21.10.2019 р. залишені без задоволення.
21 жовтня 2019 року керівником ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» отримано припис про усунення виявлених порушень № ДН 2748/1858/АВ/П від 21.10.2019 р., яким зобов`язано ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» усунути порушення трудового законодавства стосовно допуску до праці 9 (дев`яти) фізичних осіб без укладання трудового договору.
07 листопада 2019 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на підставі акту інспекційного відвідування була прийнята постанова № ДН 2748/1858/АВ/ТД-ФС/559, відповідно до якої було накладено штраф на Товариство з обмеженою відповідальністю "Баланс-Клуб" у розмірі 1 126 710,00 грн. за фактичний допуск 9 (дев`яти) працівників до роботи без укладання трудового договору.
Позивач зазначає, що предметом інспекційного відвідування ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» повинні були бути конкретні правовідносини ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з фізичними особами, з якими виконуються роботи (надаються послуги) за цивільно-правовими договорами більше року, а не вся господарська діяльність ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» в розрізі виявлення неоформлених трудових відносин.
Відповідно до умов договорів, строк дії їх становив, а саме: ОСОБА_1 з 02.01.2018 р. до 31.12.2018 р.; ОСОБА_2 з 02.01.2018 р. до 30.11.2018 р.; ОСОБА_3 з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.; ОСОБА_4 з 02.01.2018 р. до 31.08.2018 р.; ОСОБА_5 з 02.01.2018 р. до 31.08.2018 р.; ОСОБА_6 з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.; ОСОБА_7 з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.; ОСОБА_8 з 02.01.2018 р. до 31.12.2018 р.; ОСОБА_9 з 02.01.2018 р. до 30.11.2018 р.
На підставі викладеного вище, позивач зазначає, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області прийшло до помилкового висновку щодо порушення суб`єктом господарювання законодавства про працю, та як наслідок, неправомірно винесло як оскаржуваний припис про усунення виявлених порушень №ДН-2748/1858/АВ/П від 21.10.2019 року, так і оскаржувану постанови про накладення штрафу №ДН-2748/1858/АВ/ТД-ФС/559 від 07.11.2019 року у сумі 1 126 710,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 р. провадження у справі було відкрито та справа призначена до розгляду в судовому засіданні в порядку підготовчого провадження, за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача з`явився в судове засідання, вимоги заявленої позовної заяви підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.
За результатами інспекційного відвідування був складений акт інспекційного відвідуване (невиїздного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю №ДН2748/1858/АВ від 11.10.2019 р. Акт №ДН2748/1858/АВ був підписаний інспектором та ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ».
21 жовтня 2019 р. за №4936/4.1-10 була надана відповідь на зауваження.
Відповідно до п. 24 Порядку № 823 Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше .ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Так, 21 жовтня 2019 р. винесено припис про усунення виявлених порушень №ДН2748/1858/АВ/П.
30 жовтня 2019 р. ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» подано скаргу на припис про усунення виявлених порушень №ДН2748/1858/АВ/П.
07 листопада 2019 р. винесено рішення про розгляд скарги на припис про усунення виявлених порушень від 21.11.2019 р. №ДН2748/1858/АВ/П, яким скаргу залишено без задоволення.
22 жовтня 2019 р. було одержано копію акта №ДН2748/1858/АВ від 11.10.2019 р. з додатками та 24 жовтня 2019 р. на адресу ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» було відправлено повідомлення про дату одержання документів.
На підставі акта №ДН2748/1858/АВ та у відповідності до Порядку № 509, Головним управлінням було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 07.11.2019 р. №ДН2748/1858/АВ/ТД-ФС/559 за порушення вимог ч.1 ст.21, ч.1,3 ст.24 КЗпП України, Постанова КМУ від 17.06.2015 р. №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».
Представник відповідача зазначає, що вибірковою перевіркою, проведеною шляхом аналізу наданих документів охоплено період з січня 2018 р. по грудень 2018 р. встановлено наступне: трудовий договір не укладено між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за яким працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, трудові договори укладено в письмовій формі (у випадках, встановлених частиною першою статті 24 КЗпП), працівники допускаються до роботи до укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.
Як зазначає відповідач, перевіркою питання оформлення трудових відносин між ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» та фізичними особами, які працюють у товаристві встановлено наступне.
Одним з видив діяльності ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» є видання журналів і періодичних видань: (код К`ВЕД 58.14).
До перевірки надані наступні цивільно-правові договори, а саме: від 02.01.2018 р. №6/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_1 ; від 02.01.2018 р. №13/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_2 ; від 02.01.2018 р. №8/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_3 ; від 02.01.2018 р. №34 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_4 ; від 02.01.2018 р. №11 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_5 ; від 02.01.2018 р. №2/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_6 ; від 02.01.2018 р. №3/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_7 ; від 02.01.2018 р. №13 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_8 ; від 02.01.2018 р. №9/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_9 .
Здійснивши системний аналіз зазначених вище договорів, представник відповідача зазначає, що в договорах визначено місце виконання послуг а саме: п.2.1. договорів «Надання Виконавцем послуг, здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , провулок Верстатобудівельний, 4.» Зазначена адреса збігається з адресою місцезнаходження ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ».
В п.2.2. Договорів зазначається що якість наданих послуг контролюється уповноваженою особою замовника, а в п.6.4 визначають уповноваженого представника замовника на перевірку та контролю якості наданих виконавцем послуг. Тобто під час виконання послуг виконавці контролювалися представником замовника.
В п.п.3.3.4. Договорів «до початку робіт забезпечити виконавця можливістю надання послуг і виконання погоджених робіт, у тому числі надати виконавцеві усі необхідні для виконання робіт матеріали, устаткування і надати доступ до місця надання послуг і проведення робіт». Тобто, замовник організовував та забезпечував необхідні умови для роботи.
Робота, яку працівники виконують за договорами передбачає інтеграцію працівника в організаційну структуру діяльності, яку здійснює товариство; та має певну тривалість.
За наявності ознак, притаманних трудовим відносинам, повинен укладатися трудовий договір, а не договір цивільно-правового характеру. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.
Представник відповідача зазначає, що вищезазначені працівники, з якими було укладено договори цивільно-правового характеру, предметом яких є виконання робіт (надання послуг) повинні бути штатними працівниками, з якими Товариство повинно було укласти трудові договори.
За результатами проведеного інспекційного відвідування, на підставі фактів, які виявлені під час проведення заходів контролю встановлено наявність трудових відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС-КЛУБ» та дев`ятьма робітниками.
Таким чином, зважаючи на основний від діяльності, та виконанням роботи для досягнення мети діяльності Товариства, з огляду на вищезазначене, відповідачем встановлено фактичний допуск до роботи 9 (дев`яти) робітників, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 без укладення трудового договору. Даний факт с порушенням вимог ч. 1 ст. 21, ч. 1, ч.3 ст. 24 КЗпП України, відповідно до якої працівник не може бути долущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та свідчить про фактичний допуск 9 (дев`яти) працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
Відтак, відповідач вважає як припис про усунення виявлених порушень №ДН-2748/1858/АВ/П від 21.10.2019 р., так і постанову про накладення штрафу №ДН-2748/1858/АВ/ТД-ФС/559 від 07.11.2019 р. у сумі 1 126 710,00 грн. винесеними у відповідності до норм чинного законодавства України та просить у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
29.01.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повноважним представником відповідача було подано пояснення від 29.01.2020 р. вх.№6526/20, в тексті якого зазначено наступне.
ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачає, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (ком і ролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозліду або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємся, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щ0д
діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посада прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Уніфіковані форми актів, що складаються за результатами проведення заходів державного нагляду (контролю) затверджено наказом Міністерства соціальної політики України 18.08.2017 №1338 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів», а саме: форму акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особі (фізичноїособи), яка використовує найману працю; форму акта про відмову від підпису; форму акта за результатами проведення перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; форму акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзноп)| інспектування; форму акта про неможливість складення висновку; форму вимоги про надання/поновлення документів; форму вимоги щодо забезпечення здійснення контрольних повноважень; форму висновку про стан дотримання об`єктом нагляду законодавства про працю під час здійснення контрольних повноважень; форму довідки про стан дотримання законодавства про працю; форму постанови по справі про адміністративне правопорушення; форму постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення; форму постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами; форму припису про усунення виявлених порушень; форму припису про усунення порушень законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; форму протоколу про адміністративне правопорушення; форму рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу; форму рішення щодо скасування (залишення без змін) постанови по справі про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного вище, представник відповідача зазначає, що інспектор праці діяв відповідно до чинного законодавства України.
В судовому засіданні, призначеному на 05.02.2020 р., судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники сторін не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 05.02.2020 року.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС-КЛУБ» є юридичною особою, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія ААВ №187153, копія якої міститься в матеріалах справи.
Відповідно до п.п. 4.2 п.4 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС-КЛУБ», товариство може займатися будь-якою підприємницькою діяльністю, яка не суперечить законодавству України, зокрема, але не виключно предмет діяльності Товариства включає наступні основні напрями діяльності: інформаційне, консульське, методичне обслуговування по бухгалтерському обліку, оподаткуванню, ціноутровенню, керуванню виробництвом, зовнішньоекономічною діяльністю, маркетингу, менеджменту вітчизняних та зарубіжних підприємств, фірм, організацій, приватних осіб; навчання, підготовка, підвищення кваліфікації фахівців, відповідно до вище перелічених напрямків; маркетингові дослідження, консультації по питаннях комерційної діяльності, фінансів і управління; друкування газет, поліграфічна діяльність тощо.
Зазначеним вище актом від 11.10.2019 р. №ДН-2748/1858/АВ Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було виявлено відповідні порушення, які зафіксовані безпосередньо в даному акті на стр. 3 -11 (а.с. 23-27 Т. №1).
Так, під час інспекційного відвідування відповідачем встановлено порушення вимог чинного законодавства України, а саме: ч.1 ст.21 КЗпПУ, ч.1, ч. 3 ст.24 КЗпПУ.
17.10.2019 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС-КЛУБ» було направлено на адресу Головного управління Державної праці у Дніпропетровській області зауваження від 17.10.2019 р. №45-ОД до акта інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ДН 2748/1858/АВ від 11.10.2019 р.
21.10.2019 р. за №4936/4.1-10 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було направлено на адресу директора ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» лист «Щодо надання відповіді», в тексті якого зазначено, що заперечення до акту від 17.10.2019 р. №45-ОД розглянуто, але наведені доводи не спростовують висновків, наведених в акті від 11.10.2019 р. №2748/1858/АВ.
21.10.2019 р. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було винесено відносно ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» припис про усунення виявлених порушень №ДН 2748/1858/АВ/П від 21.10.2019 р., відповідно до тексту якого зобов`язано Позова ОСОБА_12 усунути такі порушення, як: до роботи фактично було допущено 9 фізичних осіб без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соцыальне страхування про прийняття працывника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що є порушенням ч.1 ст.24 КЗпП та ч. 1, 3 ст.24 КЗпП України, у строк до 28.10.2019 р., надалі вимог чинного законодавства дотримуватись постійно.
29.10.2019 р. ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» було направлено на адресу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області скаргу від 29.10.2019 р. №252 про усунення виявлених порушень №ДН 2748/1858/АВ/П, в якій підприємство просило скасувати вимоги інспектора праці, викладені в приписі про усунення виявлених порушень №ДН 2748/1858/АВ/П від 21.10.2019 р.
07.11.2019 р. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було направлено на адресу ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» рішення від 07.11.2019 р. «Про розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС-КЛУБ» на припис про усунення виявлених порушень від 21.11.2019 р. №ДН 2748/1858/АВ/П», яким вирішено скаргу ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» на припис про усунення виявлених порушень від 21.10.2019 р. № ДН 2748/1858/АВ/П залишити без задоволення.
07.11.2019 р. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було винесено відносно ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН 2748/1858/АВ/ТД-ФС/599 від 07.11.2019 р. у розмірі 1 126 710, 00 грн.
Під час інспекційного відвідування ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ», повноважним представником підприємства було надано цивільно-правові договори, а саме: від 02.01.2018 р. №6/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_1 ; від 02.01.2018 р. №13/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_2 ; від 02.01.2018 р. №8/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_3 ; від 02.01.2018 р. №34 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_4 ; від 02.01.2018 р. №11 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_5 ; від 02.01.2018 р. №2/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_6 ; від 02.01.2018 р. №3/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_7 ; від 02.01.2018 р. №13 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_8 ; від 02.01.2018 р. №9/1 укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_9 , копії яких містяться в матеріалах справи.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» працювали за трудовими угодами 9 (дев`ять) працівників.
Так, відповідно до умов цивільно-правового договору № 2/1 від 02 січня 2018 р., укладеного ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_6 (а.с. 63 64 Т. № 1), та цивільно-правового договору № 3/1 від 02 січня 2018 р., укладеного ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_7 (а.с. 75 76 Т. №1) в порядку та на умовах, визначених даними договорами, виконавець ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) зобов`язувались надавати протягом дії договору послуги, а замовник (ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ») зобов`язувався прийняти надані послуги та оплатити їх.
Відповідно до п. 1.2. зазначених вище договорів, послугами, що надаються за договором, є обробка інформації з передплати друкованих видань ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» за допомогою технічних засобів.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , надавали послуги ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з обробки інформації з передплати друкованих видань, які розповсюджуються через поштову мережу ПАО «УКРПОШТА». Результатом надання послуг було отримання ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» сортувальної таблиці друкованих видань, які надсилались покупцям за передплатою через мережу УКРПОШТА. Метою отримання цих сортувальних таблиць було розширення ринку збуту друкованих видань ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» на території України. Після завершення дії вищезазначених договорів послуги, що надавались ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» отримувало від ПАО «УКРПОШТА» на підставі договору.
Відповідно до п. 2.5 зазначених вище договорів, акт приймання-передачі послуг сторони складали та підписували в строк до 10-го числа місяця наступного за місяцем надання послуг, що фактично надані та прийняті уповноваженою особою ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ».
На виконання умов договору, сторони складали відповідні акти прийому-передачі послуг, в яких визначали вид, об`єм та вартість наданих виконавцем послуг. Перед підписанням актів ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» отримував на електронну пошту відповідні сортувальні таблиці від виконавців.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надавали послуги дистанційно та не підпорядковувались правилам внутрішнього розпорядку ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ».
При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період дії договорів, а саме: № 2/1 від 02 січня 2018 р. (строк дії з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.) та № 3/1 від 02 січня 2018 р. (строк дії з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.) укладених з ТОВ «БАЛАН-КЛУБ» були працевлаштовані та працювали на ПАО «Укрпошта», що підтверджується відповідними довідками, а саме: № 7232-410 та 7232-411 від 16.10.2019 р.
Відповідно до п. 4.1 договорів, сума винагороди виконавця, що підлягала оплаті за надані послуги протягом календарного місяця визначалась актом приймання-передачі наданих послуг.
Відповідно до п. 4.2 договорів, оплата послуг здійснювалась шляхом виплати готівкових грошових коштів з каси замовника або банківського переводу коштів на картковий рахунок виконавця.
Сторони складали відповідні акти приймання-передачі наданих послуг, в яких визначали вартість наданих послуг. Оплата наданих послуг здійснювалась у готівковій формі.
Зазначені акти приймання-передачі наданих послуг та видаткові касові ордери надавались інспектору для перевірки, та копії їх містяться в матеріалах справи (а.с. 65 74 Т. №1 до договору 2/1 від 02.01.2018 р., та а.с. 77 86 Т. №1).
Також суд зазначає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період дії зазначених вище договорів укладених з ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» були офіційно працевлаштовані та працювали на ПАО «Укрпошта», що підтверджується відповідними довідками, а саме: №7232-410 та 7232-411 від 16.10.2019 р., копії яких містяться в матеріалах справи.
В матеріалах справи міститься цивільно-правовий договір № 34 від 02.01.2018 р., укладений ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_4 (а.с. 89 Т. № 1).
26 грудня 2017 р. з метою укладання договору про надання послуг до ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» звернувся ОСОБА_4 з відповідною заявою, в якій чітко визначив намір укласти договір цивільно-правового характеру, а не трудовий договір.
02 січня 2018 р. ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» прийнято пропозицію ОСОБА_4 та укладено договір № 34.
Умови договору №34 від 02.01.2018 р. визначені в п.п. 1.1, 1,2, 1.3 п.1 останнього.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що після завершення дії договору № 34, а саме: 31 серпня 2018 р., ОСОБА_4 звернувся до ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з заявою про прийняття його на роботу на посаду головного енергетика з неповним робочим днем, що підтверджується наказом № 142-л від 31.08.2018 р. з 03.09.2018 р.
ОСОБА_4 був прийнятий на постійну роботу на умовах неповного робочого дня до служби нерухомості та забезпечення виробництва на посаду головного енергетика.
25.10.2018 р. ОСОБА_4 звільнився з займаної посади за власним бажанням, що підтверджується наказом № 162-Л від 25.10.2018 р.
06 листопада 2018 р. був прийнятий на посаду головного енергетика за сумісництвом, що підтверджується наказом № 169-л від 06.11.2018 р. основним місцем роботи ОСОБА_4 з 01.11.2018 року було Комунальне підприємство «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради, що підтверджується довідкою № 77 від 17.10.2019 р.
На виконання умов даного договору, між ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» та ОСОБА_4 складено відповідні акти прийому-передачі послуг, в яких визначено вид, об`єм та вартість наданих виконавцем послуг. Строк та час надання послуг погоджувався сторонами перед надання послуг з метою зменшення можливого перешкоджання виробничої діяльності ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ».
П. 3.3.4 зазначеного договору встановлений обов`язок ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» до початку робіт забезпечити ОСОБА_4 можливістю надання послуг і виконання погоджених робіт, у тому числі надати ОСОБА_4 всі необхідні для виконання робіт матеріали, устаткування і надати доступ до місця надання послуг і проведення ремонту.
На виконання зазначених умов договору, позивачем надавались ОСОБА_4 відповідні матеріали, що підтверджується актами прийому-передачі матеріальних цінностей (а.с. 92 112 Т. №1).
Між ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» та ОСОБА_5 було укладено договір №11 від 02.01.2018 р.
Підставою для укладення зазначеного вище договору слугувало наступне.
27 грудня 2017 р. з метою укладання договору про надання послуг до ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» звернувся ОСОБА_5 з відповідною заявою, в якій чітко визначив намір укласти договір цивільно-правового характеру.
02 січня 2018 р. ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» прийняло пропозицію ОСОБА_13 та уклало договір № 11 від 02.01.2018 р., предметом якого були чітко визначені послуги.
Відповідно до умов зазначеного вище договору, ОСОБА_10 зобов`язувався надавати протягом строку дії даного договору послуги, а ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» зобов`язувався прийняти надані послуги та оплатити їх відповідно до умов договору № 11 від 02.01.2018 р.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що після завершення дії договору № 11 від 02.01.2018 р., а саме: 28 серпня 2018 р., ОСОБА_10 звернувся до ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з заявою про прийняття останнього на роботу на посаду начальника служби нерухомості та забезпечення виробництва.
Наказом № 139-л від 31.08.2018 р., з 03.09.2018р. ОСОБА_10 був прийнятий на роботу до служби нерухомості та забезпечення виробництва на посаду начальника, що підтверджується відповідним наказом, копія якого міститься в матеріалах справи.
Оплата наданих послуг здійснювалась у готівковій формі. В підтвердження виконання зазначеного вище договору № 11 від 02.01.2018 р. позивачем складені відповідні акти приймання-передачі наданих послуг.
Як акти приймання-передачі наданих послуг, так і видаткові касові ордери містяться в матеріалах справи (а.с. 115 130 Т. № 1).
В матеріалах справи містяться відомості, що між ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , укладені відповідні договори, а саме: з ОСОБА_1 договір № 6/1 від 02.01.2018 р.; з ОСОБА_3 договір № 8/1 від 02.01.2018 р.; зі ОСОБА_2 договір № 13/1 від 02.01.2018 р.
Відповідно до умов зазначених вище договорів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 зобов`язувався надавати протягом дії договору послуги, а ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» зобов`язувалось прийняти надані послуги та оплатити їх.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 мешкають в м. Києві та Київській області, послуги за договорами надавались дистанційно шляхом обміну електронними документами за допомогою мережі Інтернет.
При цьому, ОСОБА_2 в період дії договору з ТОВ «БАЛАН-КЛУБ» була працевлаштована та працювала в ДВНЗ «Київський національний економічний університет» на посаді доцента кафедри обліку, контролю та оподаткування агробізнесу, що підтверджується відповідною довідкою № 342/18-29 від 18.10.2019 р., копія якої міститься в матеріалах справи.
Між сторонами договорів, а саме: № 6/1 від 02.01.2018 р.; № 8/1 від 02.01.2018 р.; № 13/1 від 02.01.2018 р. складені відповідні акти приймання-передачі наданих послуг, в яких визначали вартість наданих послуг. Оплата наданих послуг здійснювалась у безготівковій формі.
Зазначене вище підтверджується відповідними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: до договору № 6/1 від 02.01.2018 р. (133 145 Т. № 1); до договору № 8/1 від 02.01.2018 р. (а.с. 146 165 Т. № 1); до договору № 13/1 від 02.01.2018 р. (а.с. 194 205 Т. № 1).
В матеріалах справи містяться відомості, що між ТОВ «БАЛАН-КЛУБ» та ОСОБА_15 був укладений договір № 9/1 від 02.01.2018 р.
Відповідно до умов зазначеного вище договору, ОСОБА_15 зобов`язувалась надавати протягом строку дії даного договору, а саме: до 30.11.2018 р. послуги, а ТОВ «БАЛАН-КЛУБ» зобов`язувався прийняти надані послуги та оплатити їх відповідно до умов даного договору.
Послуги ОСОБА_15 надавала дистанційно шляхом обміну електронними документами за допомогою мережі Інтернет.
На виконання умов зазначеного вище договору, сторони складали відповідні акти прийому-передачі послуг, в яких відображали вид, об`єм та вартість наданих виконавцем послуг, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 168 178 Т. №1).
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «БАЛАН-КЛУБ» та ОСОБА_8 був укладений договір № 13 від 02.01.2018 р.
Відповідно до умов зазначеного вище договору ОСОБА_8 зобов`язувалась надавати протягом строку дії даного договору послуги консультування з питань бухгалтерського обліку та оподаткування, а між ТОВ «БАЛАН-КЛУБ» зобов`язувався прийняти надані послуги та оплатити їх відповідно до умов даного договору.
ОСОБА_8 надавала послуги ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з консультування з питань бухгалтерського обліку та оподаткування у формі письмових консультацій. За результатами надання послуг ОСОБА_8 ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» отримало роз`яснення спеціаліста з питань бухгалтерського обліку та оподаткування, відповідно до наданих ним питань.
При цьому суд зазначає, що ОСОБА_8 мешкає в м. Києві, послуги за договором надавала дистанційно шляхом обміну електронними документами за допомогою мережі Інтернет.
Сторонами складені відповідні акти прийому-передачі послуг, в яких відображали вид, об`єм та вартість наданих виконавцем послуг. Оплата наданих послуг здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується відповідними документами, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 181 192 Т. № 1).
Правовідносини сторін, пов`язані з визначенням правових та організаційних засад, основних принципів і порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулюються нормами Конституції України, Кодексу законів про працю України, закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96; Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №295, Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509; Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390; закону України «Про зайнятість населення», закону України «Про місце самоврядування в Україні».
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, встановлених відповідним законом.
«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державним наглядом (контролем) є діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ст.3 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», основними принципами державного нагляду (контролю), зокрема, є: рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав і законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/ або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Відповідно до ч.10 ст.4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», серед загальних вимог до здійснення державного нагляду (контролю) відноситься, зокрема і така, що посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу,здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.
Відповідно до ст. ст. 5 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначаються планові та позапланові заходи здійснення державного нагляду (контролю), розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю).
Відповідно до ст.8 наведеного вище закону України, при визначенні повноважень та обов`язків органів державного нагляду (контролю), зазначаються, зокрема, і такі обов`язки, як: повне, об`єктивне та неупереджене здійснення державного нагляду (контролю) у межах повноважень, передбачених законом; дотримання ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримання від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання; дотримання встановлених законом приписів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до ч.1 ст.53 ЗУ «Про зайнятість населення», посадові особи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, а також фізичні особи - підприємці, винні у порушенні законодавства про зайнятість населення, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч.3 ст.34 ЗУ «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад, крім повноважень, визначених пунктом "б" частини першої цієї статті, належать: 1) здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством; 2) накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до п.6 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Держпраці для виконання покладених на неї завдань, має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці; безперешкодно, без попереднього повідомлення проходити до будь яких виробничих, службових, адміністративних приміщень юридичних осіб (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичних осіб, які використовують найману працю.
Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 встановлено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов`язків мають повноваження державного інспектора з питань праці, та надано інспектору право проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 визначається механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.2-7 ст.53 ЗУ «Про зайнятість населення».
Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ч.1 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:
1) при організованому наборі працівників;
2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;
3) при укладенні контракту;
4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;
5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);
6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;
7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Відповідно до п.16 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №295, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Так, з урахуванням абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України та п. 8 Порядку №509 відповідачем було винесеного оскаржувану постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН2748/1858/АВ/ТД-ФС/559 від 07 листопада 2019 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в розмірі 1 126 710,00 грн.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного законодавства, так і фактів встановлених під час судового розгляду справи суд зазначає наступне.
Доводи позивача стосовно того, що ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» укладено цивільно-правові договори на виконання робіт та послуг між останнім та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та останні не можна розцінювати як трудові договори в розумінні КЗпП України, підтверджується наступним.
Між ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дійсно були укладені цивільно-правові договори, наведені вище.
Цивільно-правові договори укладені між ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дійсно були строковими, що підтверджується останніми. Так, відповідно до умов таких договорів, строк їх дії становив: ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. до 31.12.2018 р.; ОСОБА_2 з 02.01.2018 р. до 30.11.2018 р.; ОСОБА_3 з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.; ОСОБА_4 з 02.01.2018 р. до 31.08.2018 р.; ОСОБА_5 з 02.01.2018 р. до 31.08.2018 р.; ОСОБА_6 з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.; ОСОБА_7 з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.; ОСОБА_8 з 02.01.2018 р. до 31.12.2018 р.; ОСОБА_9 з 02.01.2018 р. до 30.11.2018 р.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що сторони не заперечують, що фактично між позивачем ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» і громадянами, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 укладались цивільно-правові договори. Вказівка на змінний гнучкий час роботи не змінює сутності цивільно-правового характеру угоди оскільки відсутній деталізований графік виходу на роботу. Розірвання договору на підставі ст. 846 ЦК України свідчить про його справжню цивільно-правову природу. Як наслідок, логічним є те, що ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» не видавало розпоряджень про прийняття на роботу та не повідомляло фіскальні органи про укладання трудових договорів. Перед контролюючим органом ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» звітувало за перелічених вище осіб, які працювали за цивільно-правовими договорами (а.с. 206 251 Т. № 1; а.с. 1 22 Т. № 2).
Здійснивши системний аналіз справжніх ознак трудового характеру взаємовідносин позивача - ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Отже, громадяни можуть працювати як за постійно діючими трудовими договорами, так і за строковими договорами про надання певних послуг.
Обов`язковою відзнакою трудового договору, є підлягання внутрішньому трудовому розпорядку, тобто працівник зобов`язаний з`являтись на роботу у визначений час, протягом робочого дня не може залишати робоче місце, чітко регламентований період відпочинку. Крім того, трудовим законодавством передбачений вичерпний перелік підстав звільнення робітника, зокрема працівник без його згоди не може бути звільнений в разі відсутності роботи та роботодавець зобов`язаний виплачувати йому заробітну плату двічі на місяць.
Робота ж за цивільно-правовим договором покладає на особу лише один обов`язок у визначений строк виконати обумовлену роботу. При цьому сам виконавець організує робочий час на свій розсуд та не має ніякого відношення до правил внутрішнього трудового розпорядку, які діють на підприємстві. У замовника обов`язок розрахунку виникає після виконання роботи та після цього між сторонами припиняються взаємні права і обов`язки. Після прийняття виконаної роботи, замовник не зобов`язаний забезпечувати виконавця подальшою роботою та виплачувати йому заробітну плату, а виконавець не зобов`язаний продовжувати виконувати будь-яку роботу на користь замовника.
За трудовим договором оплаті підлягає сам процес праці, а за цивільно-правовим договором тільки її кінцевий результат.
Укладання цивільно-правового договору дозволяє особі не залежати від роботодавця, а самому обирати коли виконувати доручену роботу, коли відпочивати, а коли виконувати іншу роботу та не бути обмеженим в джерелі надходження доходів.
За характером дій, які здійснювали ОСОБА_1 в період з 01.01.2018 р. до 31.12.2018 р.; ОСОБА_2 в період з 02.01.2018 р. до 30.11.2018 р.; ОСОБА_3 в період з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.; ОСОБА_4 в період з 02.01.2018 р. до 31.08.2018 р.; ОСОБА_5 в період з 02.01.2018 р. до 31.08.2018 р.; ОСОБА_6 в період з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.; ОСОБА_7 в період з 02.01.2018 р. до 31.10.2018 р.; ОСОБА_8 в період з 02.01.2018 р. до 31.12.2018 р.; ОСОБА_9 в період з 02.01.2018 р. до 30.11.2018 р., їх робота є фактичним наданням послуг у відповідності до умов договорів укладених ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ». Вони не мали щоденно чи за якимось графіком приходити на робоче місце і виконувати безперервну роботу з підпорядкуванням правилам внутрішнього трудового розпорядку. Згідно актів приймання-передачі наданих послуг, розрахунково-платіжних відомостей, послуги надавались в періоди визначені за цивільно-правовими договорами.
Кошти за виконану роботу виплачувались не в кінці місяця, а безпосередньо після надання послуг, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
В інший час вони ні в трудові, ні в цивільні відносини з ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» не вступали та використовували весь час на власний розсуд, в тому числі мали можливість виконувати іншу роботу.
Відтак, є безпідставним висновок Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про існування трудових відносин між ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» та громадянами, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Стосунки між замовником робіт і виконавцями носили епізодичний характер, залежали від надходження замовлень визначених за цивільно-правовими договорами, які з місяця в місяць не були рівномірними та постійними. За таких обставин відсутня обов`язкова складова трудових відносин наявність хоча б будь-яких ознак правил внутрішнього трудового розпорядку.
Після виконання роботи на укладений період роботи, виконавці втрачали будь-які обов`язки перед ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ», а у підприємства не виникало обов`язку продовжувати забезпечувати вищеназваних громадян роботою та виплачувати їм заробітну плату.
Відповідно до листа Мінпраці від 16.05.2011 p. №151/06/186-11, цивільно-правовий договір - це будь-який вид договору, який укладається відповідно до вимог не трудового, а цивільного законодавства.
Якщо зміст відносин між суб`єктами зводиться тільки до результатів праці і не торкається процесу праці, то такі відносини не можуть бути визнані трудовими і регулюються Цивільним кодексом.
За цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а його результат. Він визначається після закінчення роботи та оформляється актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких здійснюється їх оплата, що підтверджується відповідними актами про надання послуг/виконання робіт, копії яких містяться в матеріалах справи.
Водночас суд зазначає, що за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його рамками, метою договору є отримання певного матеріального результату. Особа, яка виконує роботу на підставі цивільно-правового договору, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Законодавство про працю на такі відносини не поширюється.
Цивільно - правові договори на виконання робіт (надання послуг) укладають коли роботи або послуги носять разовий характер.
Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
04 лютого 2020 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відповідь № 0400-0505-8/560 на вищезазначений адвокатський запит, в якому зазначені дані відповідних застрахованих осіб, а саме: ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_1 .
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що доводи представника позивача стосовно того, що відповідні особи, а саме: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дійсно працювали за цивільно-правовими договорами.
Так, у судовому засіданні, призначеному на 05.02.2020 р., судом було допитано у якості свідків наступних осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 .
Зазначеним вище свідкам було повідомлено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та кожним з них було надано присягу та розписку свідка, які містяться в матеріалах справи від 05.02.2020 р., завірену власним підписом останніх.
Щодо допиту у якості свідка ОСОБА_9 , суд зазначає наступне.
ОСОБА_9 , щодо характеру взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Баланс Клуб» зазначила, що вона з 2000 р. до 2012 р. працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Баланс Клуб» на посаді старшого літературного редактора. В 2012 р. вийшла на пенсію, 1 рік не працювала. Свідок зазначила, що у 2013 р. останній запропонували працевлаштуватись на роботі в ТОВ «Баланс Клуб» та поновити її проект й видавати додаток, однак ОСОБА_9 зазначила, що працювати зможе лише на умовах цивільно-правового характеру, у зв`язку з сімейними обставинами. Це була журналістська робота, ОСОБА_9 брала інтерв`ю, при цьому зазначила, що вона або їздила, або виконувала роботу по скайпу, при цьому допомогала літературному редактору. В грудні 2018 р. журнал-додаток «Мой милый бухгалтер» закрили, на цих підставах працювала вдома.
Свідок ОСОБА_9 зазначила, що фактично, остання займалась також додатком, як «Мой милый бухгалтер» у якості головного редактора та журналіста. Виходила на підприємство 1 раз в місяць, визначеного трудового місця не мала, сиділа біля дизайнера. В останній час додаток видавався в електронному вигляду у форматі PDF, тому не було необхідності взагалі з`являтись на підприємство.
На питання головуючого у справі, щодо необхідності мати під час виконання роботи за цивільно-правовим договором певний соціальний пакет, свідок ОСОБА_9 зазначила, що такої необхідності у останньої не було, оскільки вона є пенсіонером та отримує пенсію та винагороду за виконанні послуги.
Щодо допиту у якості свідка ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.
ОСОБА_5 щодо характеру взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Баланс Клуб» зазначив, що він з 2018 р. працював на умовах цивільно-правового договору, по сімейним обставинам не мав можливості оформити трудовий договір. Виконував роботу щодо заміни системного отоплення, трубопроводів і їх обслуговування, а також координацію логістики у позивача.
Про виконання зазначених вище робіт, між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баланс Клуб» були обговоренні строки їх виконання. Будь-якого визначеного робочого місця не мав, правилам внутрішнього трудового розпорядку не підпорядковувався. Грошову винагороду за виконану роботу отримував раз в місяць. При цьому зазначив, що наразі працює в штаті позивача.
На питання повноважного представника відповідача, а саме: 1. Яким чином Вам давались вказівки від Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс Клуб», свідок ОСОБА_5 зазначив, що йому телефонували коли потрібно було здійснити роботи по ремонту системи опалення; 2. Після прийняття в штат до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс Клуб» обов`язки змінились? свідок ОСОБА_5 зазначив, що наразі займається тими самими обов`язками, що останній виконував за цивільно-правовим договором, але зв`явились і інші обов`язки.
Щодо допиту у якості свідка ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.
ОСОБА_4 щодо характеру взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Баланс Клуб» зазначив, що працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Баланс Клуб» з 2001 р. енергетиком, при цьому зазначив, що останній то звільнявся з підприємства, то знову працевлаштовувався. З 2018 р. працював за цивільно-правовою угодою, оскільки на той період йому так було зручно, «соціальний пакет» його не цікавив. Виконував всі роботи, які зв`язані з електоенергією (звіти, ремонти, заміна лампочок). Постійного робочого місця не мав. ОСОБА_4 зазначив, що його викликали на підприємство, якщо накопилась робота з електроенергією. Винагороду отримував кожного місяця, у відповідності до умов цивільно-правового договору укладеного між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баланс Клуб».
Підсумовуючи зазначені вище показання свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , суд приходить до висновку, що кожен із наведених вище свідків надав суду чіткі відповіді щодо проведених робіт за перевіряємий період, із зазначенням, що робота у останніх не займала значної кількості часу та мала епізодичний характер. Тобто, ніякого графіку та підпорядкування внутрішньому трудовому розпорядку між зазначеними особами та ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» не існувало і у вказаних осіб бажання щодо укладання з позивачем відповідного трудового договору у перевіряємий період не було.
Зазначене вище виключає наявність обґрунтованих сумнівів у суду щодо правомірності висновків перевіряючих, викладених в акті інспекційного відвідування від 11.10.2019 р. №ДН-2748/1858/АВ.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
З урахуванням зазначених вище доводів, які були надані позивачем під час судового розгляду справи, суд зазначає, що відповідачем, як при винесенні оскаржуваного припису Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень № ДН 2748/1858/АВ/П від 21.10.2019 року, так і при винесенні оскаржуваної постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №ДН 2748/1858/АВ/ТД-ФС/559 від 07.11.2019 року на загальну суму 1 126 710, 00 грн. не було враховано зазначених та встановлених вище по тексту фактів.
Враховуючи викладене вище, встановивши в судовому засіданні факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача внаслідок винесення відповідачем суб`єктом владних повноважень як припису Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень № ДН 2748/1858/АВ/П від 21.10.2019 року, так і постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №ДН 2748/1858/АВ/ТД-ФС/559 від 07.11.2019 року на загальну суму 1 126 710, 00 грн. необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, суд приходить до висновку, що задоволення вимог заявленої позовної заяви за підставами, зазначеними вище та у спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, буде належним засобом щодо поновлення порушених прав позивача в публічно правових відносинах з боку суб`єкта владних повноважень.
Водночас, суд зазначає, що доводи позивача ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» стосовно того, що органом державного нагляду (контролю) уніфіковані форми актів не були затверджені, та як наслідок інспектор праці під час проведення інспекційного відвідування ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» не мав права на його проведення, діяв упереджено та безпідставно спростовуються наступним.
Відповідно до Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 р. № 752 (в редакції, яка діла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що уніфікована форма акта перевірки повинна містити вичерпний перелік питань щодо проведення заходу залежно від ступеня ризику.
Щодо посилань позивача на порушення відовідачем вимог ч.2 ст.5, ч.15 ст.4 ЗУ №877 та проведення перевірки ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» в період з 03.10.2019 р. по 11.10.2019 р. за відсутності уніфікованої форми акту, з переліком питань, затверджених органом державного нагляду та розміщеною на відповідному офіційному веб-сайті суд зазначає, наступне.
Відповідно до ч.2 ст.5 ЗУ Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначаються планові заходи здійснення державного (контролю), що знаходять таку деталізацію.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб`єктів господарювання (крім новостворених).
Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.
З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний.
Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).
Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).
Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.
Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.
Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.
Орган державного нагляду (контролю) оприлюднює критерії та періодичність проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) шляхом розміщення на своєму офіційному веб-сайті у порядку, визначеному законодавством.
Планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб`єктів господарювання, яка віднесена:
до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки;
до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки;
до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п`ять років.
Відповідно до ч.158 ст.4 наведеного вище закону визначено, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Відповідно до тексту акта, складеного за результатом проведення інспекційного відвідування (невиїзної інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №1858 від 11.10.2019 р. встановлено наступне.
Визначено вичерпний перелік питань стосовно проведення інспекційного відвідування на стор. 2 зазначеного акта, що не спростовано будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні ст ст. 73 - 76 з боку позивача.
Відтак, як встановлено судом та підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи, а саме копією акта №1858 від 11.10.2019 р., долученого до матеріалів справи, зазначений документ відповідає вимогам, до складення уніфікованої форми акта перевірки, визначеним відповідно до постанови КМУ від 10.05.2018 р. №342, а саме, щодо: титульного аркуша; 2) переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю); 3) переліку нормативно-правових актів, відповідно до яких складено перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) (за наявності більше 10 нормативно-правових актів перелік може складатися окремим додатком до уніфікованої форми акта перевірки); 4) опису виявлених порушень вимог законодавства; 5) переліку питань для суб`єктів господарювання щодо здійснення контролю за діями (бездіяльністю) посадових осіб органу державного нагляду (контролю); 6) пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та складеного за його результатами акта; 7) оцінки суб`єкта господарювання щодо професійного рівня посадових осіб органу державного нагляду (контролю), які проводили захід державного нагляду (контролю); 8) місця для підписів посадових осіб органу державного нагляду (контролю), керівника суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи, а також третіх осіб, які брали участь у заході державного нагляду (контролю).
Так, зазначене вище спростовує твердження позивача щодо недотримання відповідачем вимог до складення уніфікованої форми акта перевірки №1858 від 11.10.2019 р., проте жодною мірою не свідчить про протиправність дій Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області при проведенні перевірки позивача.
Натомість, суто формальне з боку відповідача дотримання уніфікованої форми акта перевірки від 11.10.2019 р. № ДН2748/1858/АВ не свідчить про правомірність та обґрунтованість висновків останнього, викладених у наведеному вище акті.
При цьому, хибність тверджень відповідача підтверджується як доказами, наявними в матеріалах справи та детально проаналізованими вище, так і з огляду на ст. 627 ЦК України норами чинного законодавства України, наведеними вище.
Відповідно до ст.21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах.
Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що виключає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується.
Зважаючи на викладене, а також з урахуванням відсутності бажання та можливості у наведених вище осіб укладати з ТОВ «БАЛАНС-КЛУБ» саме трудові договори, замість цивільно-правових договорів, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо порушення позивачем норм чинного трудового законодавства України, а також необхідності «примусового захисту начебто порушник прав» зазначених вище осіб з боку відповідача та з урахуванням відсутності встановленого факту такого порушення.
При цьому, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до платіжного доручення від 02.12.2019 р. № 1575 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 18 821,66 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 66 коп., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №ДН 2748/1858/АВ/ТД-ФС/559 від 07.11.2019 року на загальну суму 1 126 710, 00 грн.
Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень № ДН 2748/1858/АВ/П від 21.10.2019 року.
Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс-Клуб" з оплати судового збору у розмірі 18 821,66 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять одна грн., 66 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 лютого 2020 року.

Суддя Є.О. Жукова