Справа № 160/11442/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в якому просить: визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області Покровського відділення щодо припинення ОСОБА_1 соціальних регресних виплат у рахунок відшкодування шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві з 01.12.2014 р.; зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області Покровського відділення нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначені йому соціальні регресні виплати у рахунок відшкодування шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві з 01.12.2014 р.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку в Покровському відділенні Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровької області та отримує щомісячні страхові регресні виплати у рахунок відшкодування шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві. Проте, з 01.12.2014р.відповідачем було припинено виплати позивачу. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права на соціальний захист.
Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 р. задоволено вказану заяву позивача та поновлено строк звернення до суду, у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
На виконання вимог ухвали суду 21.11.2019 р. на адресу суду 17.12.2019р. надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому також просив переглянути поважність причин пропуску строку звернення до суду, а також зазначив, що позивач не підтвердив свого проживання на території Покровського району Дніпропетровської області в наступному місяці, у зв`язку з чим, щомісячна страхова виплата продовжена не була.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. було запропоновано ОСОБА_1 надати додаткові пояснення щодо дати, коли саме позивачу стало відомо про припинення йому соціальних регресних виплат у рахунок відшкодування шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, зазначити інформацію про наявність або відсутність звернень із заявами до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про продовження раніше призначеної страхової виплати, та звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду із даним позовом із наведенням відповідних підстав та причин за яких такі підстави пропуску є поважними.
20.12.2019р. від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить суд залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку з пропущенням строку звернення з позовом до суду.
На виконання вимог ухвали суду від 20.12.2019р. позивач 13.01.2020р. та 20.01.2020р. надіслав до суду пояснення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020р. адміністративний позов залишено без розгляду в частині позовних вимог про зобов`язання Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області Покровського відділення нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначені йому соціальні регресні виплати у рахунок відшкодування шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві з 01.12.2014 р., в межах пропуску шестимісячного строку звернення.
У решті позовних вимог, у відповідності до вимог ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що позивач, є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24.12.1996р. Кіровоградським РВ УМВС України в Кіровоградській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.10.2015 р., копія якої знаходиться в матеріалах справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою.
27.10.2014р. позивач звернувся до Покровського відділення управління з заявою про тимчасове продовження раніше призначеної страхової виплатну, у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим на шахті «Восход», надавши документи, передбачені діючим на час звернення Порядком обслуговування осіб, що тимчасово переселені з зони проведення АТО та тимчасово окупованої території.
На підставі отриманих в електронному вигляді інформації з Реєстру потерпілих та листа виконавчої дирекції Фонду, 11.11.2014р Постановою відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Покровському районі №0418/617/1106/16 позивачу продовжено виплати та виплачено щомісячну страхову виплату в розмірі 1938,43 грн. за період з 01.11.2014р. по 30.11.2014р., проте, з 01.12.2014р. відповідач виплату зупинив.
На запит адвоката позивача Сирватки С.І. відповідачем була надана відповідь (лист від 29.10.2019р. № 16.1-07/1051), в якій відповідач зазначив, що виплати припиненні у Покровському відділенні з 01.12.2014р.,у зв`язку з відсутністю довідки внутрішньо переміщеної особи відповідно до п.1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що підтверджується копією постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 0418/617/1106/17 від 11.06.2016р. про припинення щомісячної страхової виплати, яка знаходиться в матеріалах справи.
Позивач вважає такі дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області протиправними, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Відповідно до вимог статті 173 Кодексу законів про працю України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який з 1 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 16 Закону № 1105-XIV застрахована особа має право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.
Статтею 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються в тому числі із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).
Відповідно до пункту 3 Розділ VII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XIV визначено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ст. 46 Закону № 1105-XIV зазначені підстави припинення страхових виплат і надання соціальних послуг. Так, у частині першій цієї статті визначено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.
Суд зазначає, що гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно з ст.4 Закону 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбаченихстаттею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначенів статті 1цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сімї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону 1706-VII, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.
Відповідно до п.10. ч.1 ст. 7 Закону 1706-VII, внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування. Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.
Судом встановлено, що 27.10.2014р. позивач звернувся до Покровського відділення управління Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області з заявою про тимчасове продовження раніше призначеної страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим на шахті «Восход» та доданими до неї документами.
Відповідно до постанови відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Покровському районі № 0418/617/1106/16 від 11.11.2014р., позивачу було продовжено з 01.11.2014р. по 30.11.2014р. включно призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку та виплачено її в розмірі 1938,43 грн. за вказаний період. Дана виплата була перерахована позивачу на його особовий рахунок № НОМЕР_2 в Покровському відділенню Приватбанка.
Після закінчення вказаного періоду, з 01.12.2014р. відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Покровському районі щомісячні страхові виплати позивачу не здійснювались.
01.10.2014 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення застрахованої особи) та соціальних послуг відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» і «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» робочими органами виконавчих дирекцій Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - фонди) за фактичним місцем проживання (перебування) у порядку, встановленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що призначення та продовження виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.
Таким чином, суд звертає увагу на те, що умовами призначення та продовження виплати страхових виплат внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується відповідною довідкою.
Так, відповідно до п.1 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції,Затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних
Згідно з п. 2 Порядку, особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон 1706).
У разі чергової зміни фактичного місця проживання (перебування) особа, яка тимчасово переміщена, зобов`язана повідомити протягом 10 календарних днів з дати зміни місця фактичного проживання (перебування) робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у зв`язку зі зміною місця проживання (перебування). Копія такої заяви або підтвердження надсилання рекомендованого листа подається робочому органу виконавчої дирекції Фонду за новим місцем фактичного проживання (перебування).
У разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу.
Судом встановлено, що позивач не підтвердив свого проживання на території Покровського району Дніпропетровської області в наступному місяці, у зв`язку з чим, щомісячна страхова виплата продовжена не була. В подальшому з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Покровському районі для продовження соціальної виплати позивач не звертався.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до постанови відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Покровському районі №0418/617/1106/16 від 11.11.2014р., позивачу було продовжено призначену щомісячну соціальну виплату лише на період з 01.11.2014р. по 30.11.2014р. включно, і в разі незгоди з даним рішенням, позивач мав можливість оскаржити дане рішення, проте, цього ним зроблено не було.
Отже, враховуючи вищезазначені норми, суд доходить висновку, що для продовження раніше призначених страхових виплат, як внутрішньо переміщеній особі позивачу необхідно було звернутись до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживанням/перебування з відповідною заявою, долучивши довідку про взяття на облік останнього, як внутрішньо перемішену особу.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбаченийКонституцієюта законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, враховуючи те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірность вчинених ним дій, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв