Справа № 200/796/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 р. Справа№200/796/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії по інвалідності на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У липні 2019 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії шляхом обчислення її відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, та рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019, - виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Однак, Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області в задоволенні заяви відмовлено.

Позивач, вважаючи, що порушено право на належне пенсійне забезпечення, просив:

- визнати неправомірним рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок його пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- стягнути з відповідача на його користь недоплачену пенсію в період з 01 жовтня 2017 року по 01 січня 2020 року на суму 75260,34 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву та письмові пояснення, в яких зазначав, зокрема, що згідно з трудовою книжкою позивача в період з 21 січня 1986 року по 31 січня 1988 року він працював лікарем-травматологом поліклініки відкритого типу Міська лікарня №1, звідки був направлений на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний запасу. Тобто позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби.

До рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 перерахунок пенсій на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводився тільки особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби, до яких позивач не належить. У зв`язку з цим підстави для застосування до нього вказаних положень Закону були відсутні.

Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у ч. 3 ст.59 вказаного Закону визнано неконституційним.

Тому вимога ч. 3 ст. 59 Закону щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25 квітня 2019 року.

При цьому відповідні зміни в цій частині (саме виключено словосполучення «дійсної строкової служби») до п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543, яка набрала чинності лише з 01 липня 2019 року.

Станом на 01 липня 2019 року розмір пенсії позивача становив 11364,98 грн.

З 01 липня 2019 року з метою виконання рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року з урахуванням внесених змін до п. 91 Порядку Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області проведено автоматичні розрахунки пенсії пенсіонерів - отримувачів пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням ч. 3 ст. 59 вказаного Закону, в тому числі і пенсії позивача.

Внаслідок такого автоматичного розрахунку розмір пенсії позивача зменшився з 11364,98 грн. до 9 290,84 грн.

Враховуючи відсутність у Управління згоди позивача на зменшення розміру пенсії з 01 липня 2019 року перерахунок пенсії позивачу з урахуванням формули, що визначена п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, не проводився.

07 серпня 2019 року позивач звернувся із заявою (в довільній формі) про перерахунок пенсії. Враховуючи невідповідність заяви додатку №3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, позивачу надано відповідь від 15 серпня 2019 року №20267/34-1/02.

Інші заяви про перерахунок пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, позивачем до Управління не подавалися.

Також вважав, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання Управління провести перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з листопада 1986 року по грудень 1986 року, перебуваючи в запасі (тобто, не під час проходження дійсної строкової служби), як військовозобов`язаний був призваний на спеціальні військові збори та у складі військової частини №73413 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок захворювання, яке пов`язано з Чорнобильською катастрофою (з виконанням обов`язків військової служби).

Перебуває на обліку у Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії по інвалідності на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

07 серпня 2019 року звернувся до вказаного органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, яку просив обчислювати відповідно до абз. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року (заява від 25 липня 2019 року, зареєстрована відповідачем 07 серпня 2019 року). У зв`язку з цим просив провести відповідний перерахунок пенсії з 15 листопада 2017 року.

Заява позивача відповідачем розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян», і не неї надана відповідь від 15 серпня 2019 року № 20267/34-1/02, в якій повідомлено, зокрема, що позивач з 14 липня 1993 року перебуває на обліку у відповідача та одержує пенсію по інвалідності другої групи на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 01 жовтня 2017 року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію перераховано особам з числа відповідних військовослужбовців строкової служби (до яких позивач не належав).

Також повідомлено, що з 01 липня 2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою внесені зміни до абз. 1 п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, та доповнено постанову Кабінету Міністрів від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» пунктом 31. У зв`язку з наведеним з 01 липня 2019 року позивачу проведено перерахунок пенсії з урахуванням змін, внесених вказаною Постановою, внаслідок чого розмір пенсії склав 11364,98 грн.

Рішення за результатами розгляду заяви позивача не приймалося.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено розд. VIII Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч. 1 ст. 49 вказаного Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.

Відповідно до ст. 54 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з вказаною статтею пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Частиною 4 вказаної статті Закону визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивачу призначена державна пенсія на підставі статті 54 вказаного Закону (пенсія по інвалідності, що настала через захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи), і він вважав, що має право на її перерахунок на підставі абз. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» врегульовано питання пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Цією статтею в редакції, яка була чинною до 01 жовтня 2017 року, було встановлено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

З 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким, зокрема статтю 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою врегульовано питання пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, викладено в іншій редакції, згідно з якою пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону ці положення застосовуються з 01 жовтня 2017 року.

Тобто, до 01 жовтня 2017 року ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» регулювала порядок обчислення пенсії лише однієї категорії осіб - осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали інвалідами.

З 01 жовтня 2017 року вказаний перелік осіб розширено. Водночас незмінною залишилась умова - проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період.

З 01 жовтня 2017 року також застосовується постанова Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851, якою внесені зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (п. 3 цієї Постанови), зокрема доповнено пунктом 91, який дублює зміст ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визначає формулу обчислення пенсії по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та формулою, що визначена вказаним пунктом Порядку.

Отже, положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851, поширювалися на осіб, які відповідали таким критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

2) така участь особи відбувалася під час проходження дійсної строкової служби;

3) така участь особи призвела до її інвалідності.

Верховний Суд в ухвалі від 08 травня 2018 року в справі №820/1148/18 (провадження № Пз/9901/33/18) виклав правову позицію, що визначені у цій статті (абз. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла до 01 жовтня 2017 року, та у редакції, що діє з 01 жовтня 2017 року, не змінювалися.

Верховний Суд також зазначив, що ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Висновки щодо застосування вказаних норм права, що викладені в ухвалі Верховного Суду від 08 травня 2018 року в справі №820/1148/18 (провадження №Пз/9901/33/18), відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

На час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка призвела до інвалідності, позивач дійсну строкову службу не проходив.

З огляду на наведене щодо періоду з 01 жовтня 2017 року до 25 квітня 2019 року суд погоджується з відповідачем, що правові підстави для застосування щодо позивача ч. 3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та норм підзаконних нормативно-правових актів з цього питання і, відповідно, обчислення його пенсії на підставі вказаних норм, були відсутні.

Разом з тим, щодо періоду з 25 квітня 2019 року відповідачем не враховано наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення визначено, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому відповідні зміни в цій частині до п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543, яка набрала чинності лише з 01 липня 2019 року.

З 01 липня 2019 року п. 91 Порядку дублює зміст ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019.

Пунктом 91 Порядку також визначає формулу обчислення пенсії по інвалідності на підставі ч. 3 ст. 59 вказаного Закону - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З огляду на наведене в період з 25 квітня 2019 року до 01 липня 2019 року відповідні положення п. 91 Порядку стали такими, що не відповідали положенням ч. 3 ст. 59 вказаного Закону, з огляду на що застосуванню підлягали положення Закону як нормативно-правового акту, що має вищу юридичну силу.

Отже, з 25 квітня 2019 року дня набрання чинності вказаним рішенням Конституційного Суду України у позивача як військовослужбовця, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, внаслідок чого став особою з інвалідністю, виникло право за його бажанням на обчислення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як правового акту, який має вищу юридичну силу (ч. 3 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України), - виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таке право реалізується шляхом волевиявлення, тобто шляхом подання заяви про перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 вказаного Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналогічні положення містяться в п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, згідно з яким не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За перерахунком пенсії позивач звернувся до відповідача 07 серпня 2019 року (заява від 25 липня 2019 року, зареєстрована відповідачем 07 серпня 2019 року), і саме з цією заявою він пов`язував свої позовні вимоги.

Разом з тим, заява позивача не була розглянута в порядку та у спосіб, що передбачені наведеними нормами законодавства - шляхом прийняття органом Пенсійного фонду України відповідного рішення. Відповідно, пенсія позивачу не перераховувалася.

Вказані обставини свідчать про допущення органом Пенсійного фонду України протиправної бездіяльності.

При цьому посилання відповідача на те, що заява не відповідала встановленій формі, а тому рішення не приймалося, є неприйнятними, оскільки заява позивача містила чітку вимогу про перерахунок пенсії шляхом обчислення її відповідно до абз. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. За таких обставин оформлення заяви не на бланку не може бути підставою для порушення пенсійних прав позивача.

Посилання відповідача на проведення автоматичного розрахунку пенсії позивача шляхом обчислення її на підставі ч. 3 ст. 59 вказаного Закону, що призвело до зменшення розміру пенсії, є також неприйнятними, оскільки вчинення таких дій не відображено у відповідному рішенні, яке б мав прийняти орган Пенсійного фонду України за результатом розгляду заяви позивача з наведенням законних обґрунтувань для його прийняття.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на наведене, оскільки права позивача порушені, з метою їх ефективного захисту суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та іншим шляхом - шляхом визнання протиправною бездіяльності органу Пенсійного фонду України щодо не розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії в порядку та у спосіб, що передбачені ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, із зобов`язанням суб`єкта владних повноважень розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії в порядку та у спосіб, що передбачені вказаними нормативно-правовими актами (тобто, шляхом прийняття відповідного рішення) (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 липня 2019 року (зареєстрована 07 серпня 2019 року) про перерахунок пенсії в порядку та у спосіб, що передбачені ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 липня 2019 року (зареєстрована 07 серпня 2019 року) про перерахунок пенсії в порядку та у спосіб, що передбачені ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 10 лютого 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда