Справа № 620/153/20
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року Чернігів Справа № 620/153/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Лазаренко В.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Банк Форвард» про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Банк Форвард», в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчої провадження від 28.10.2019 № 60430095.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки позивач не має майна та грошових коштів у м. Києві, а тому відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ.

Відповідачем подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову з огляду на те, що ОСОБА_1 є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, що підтверджується довідкою Акціонерного товариства «Банк Форвард». Відтак, на думку відповідача, порушення положень Закону України «Про виконавче провадження» з боку останнього відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебувають у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходженням майна боржника.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належними чином. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., 20.09.2019 було видано виконавчий напис № 404 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 46274,48 грн. (а.с. 113).

АТ «Банк Форвард» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Вольф (Павелків) Тетяни Леонідівни із заявою від 04.10.2019 про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, яким 28.10.2019 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60430095 (а.с. 107-108, 120-121).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема: виконавчих написів нотаріусів (частина перша статті 3 Закону № 1404-VIII).

Згідно частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною другою статті 24 Закону № 1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно частин першої, третьої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

В силу частин першої, другої статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Зі змісту наведених норм випливає, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно наявної в матеріалах справи копії паспорту позивача серії НОМЕР_3, виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка і є місцем виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. від 20.09.2019 № 404 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 46274,48 грн (а.с. 3, 113-114).

Вказана адреса також зазначена у оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2019 ВП № 60430095.

Водночас, як вбачається з вищевказаної постанови, виконавчим округом відповідача, приватного виконавця Вольф (Павелків) Тетяни Леонідівни, є місто Київ.

Так, згідно копії довідки АТ «Банк Форвард» у позивача є рахунок № НОМЕР_1 UAН від 18.03.2013 у валюті гривня, відкритий в AT «Банк Форвард», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, індекс 01032 (а.с. 115).

Дійсно, відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) та безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Проте, суд критично ставиться до тверджень відповідача про місцезнаходження майна боржника, грошових коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 UAН, відкритого в AT «Банк Форвард», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, з огляду на те, що з аналізу змісту довідки АТ «Банк Форвард» слідує, що вона містить відомості лише про наявність карткового рахунку у позивача та не містить відомостей про наявність на цьому картковому рахунку грошових безготівкових коштів. Крім того, вказана довідка не містить таких обов`язкових реквізитів, як дату та номер.

Суд зазначає, що відповідач, у першу чергу, не звернув стягнення на грошові кошти на картковому рахунку позивача № НОМЕР_1 UAН від 18.03.2013 в валюті гривня, що відкритий в АТ «Банк Форвард», а звернув стягнення саме на доходи позивача, про що свідчить постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.11.2019 (а.с. 129-130).

Таким чином, на момент відкриття виконавчого провадження та прийняття спірної постанови у позивача було відсутнє будь-яке майно, у тому числі, грошові кошти, які б знаходились в межах виконавчого округу відповідача.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на правовий висновок Верховного Суду, висловлений в постанові від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15, суд зазначає, що у вказаній справі була надана оцінка подібним правовідносинам накладення арешту, однак при наявності грошових коштів на банківських рахунках, відкритих боржником, коли в даній справі відповідачем не доведено та з матеріалів справи не вбачається, що на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця були відомості про наявність у боржника власного рахунку та коштів на ньому у банку чи іншій фінансовій установі, що розташовані у м. Києві.

Щодо листа Міністерства юстиції України від 11.06.2018, то суд зазначає, що останній не має сили нормативного акту, отже, не може регулювати спірні правовідносини. Крім того, в листі надано оцінку правомірності відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за умови знаходження грошових коштів на рахунках боржника, відкритими ним самостійно.

Відтак, відповідачем відкрито виконавче провадження без належних повноважень, чим порушено частину другу статті 24 Закону № 1404-VIII.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 26.09.2019 у справі № 520/7562/19.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Вольф (Павелків) Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2019 № 60430095 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, тому на користь позивача підлягає стягненню за рахунок відповідача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (вул. Юрія Поправки, 6, офіс 15, м. Київ, 02094, код ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Банк Форвард» (вул. Саксаганського, буд. 105, м. Київ, 01032, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2019 ВП № 60430095, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф (Павелків) Тетяною Леонідівною.

Стягнути за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.02.2020.

Суддя В.О. Непочатих