Справа № 200/14484/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р. Справа№200/14484/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хохленкова О.В., за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: не з`явився,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Державне підприємство "Селидіввугілля" в особі Відокремленного підрозділу "Шахта "Україна" про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Державне підприємство "Селидіввугілля" в особі Відокремленного підрозділу "Шахта "Україна" про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

13 серпня 2019 року він звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення рівня престижності шахтарської праці».

19 серпня 2019 року відповідачем прийнято рішення №1993 про відмову в перерахунку пенсії по збільшенню пільгового стажу згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» через відсутність 15 років праці на підземних роботах. В рішенні про відмову в перерахунку пенсії Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було розраховано пільговий (підземний) стаж який склав 11 років 07 місяців 20 днів. Наявність такого пільгового стажу обумовлена несплатою щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України за період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2017 по 30.06.2019 та відсутністю нарахованої заробітної плати за липень 2019 року підприємством ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля». З діями Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо обрахунку пільгового га страховою стажу позивач не згодний та просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 19 серпня 2019 року № 1993 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2 по збільшенню пільгового стажу відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області переглянути заяву ОСОБА_2 від 13.08.2019 року №1993 відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2017 по 30.06.2019 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля», зарахувати до пільгового (підземного) стажу у повному обсязі період роботи з 04.03.1987 но 11.04.1987 на Відокремленому підприємстві «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля», зарахувати до пільгового підземного стажу період проходження курсів з відривом від виробництва з 10.05.1988 по 06.06.1988, з 24.10.1988 по 25.11.1988, з 01.10.1990 по 31.10.1990, з 08.12.2008 по 12.12.2008, з 07.12.2015 по 11.12.2015, та період роботи па Відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля» в якості начальника зміни та гірничого диспетчера виробничої служби в період роботи з 30.09.2008 по 30.10.2018 зарахувати до пільгового стажу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року суд відкрив провадження по справі, призначивши до розгляду на 14 січня 2020 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14 січня 2020 року суд відклав розгляд справи на 11 лютого 2020 року.

08 січня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. ОСОБА_2 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж позивача відповідно до наданих документів складає 34 роки 03 місяці 02 дні. В тому числі стаж що дає право на зниження пенсійного віку складає 12 років 03 місяці 24 дні. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 10.05.1988 по 10.06.1988 року, з 24.10.1988 по 23.11.1988 рік, з 01.10.1990 по 31.10.1990 рік, через перебування га курсах підвищення кваліфікації; з 07.12.2008 по 11.12.2008 року, з 07.12.2015 по 10.12.2015 року, через перебування на курсах підвищення кваліфікації; з 15.01.2010 по 28.02.2010 року, з 26.04.2010 по 19.06.2011 року, з 24.06.2010 по 17.07.2011 року, з 19.09.2011 по 15.10.2011 року, з 07.12.2015 по 10,12.2015 року, так як позивач працював на посадах, які передбачають зайнятість 50% і більше робочого часу на підземних роботах, що підтверджується підземними спусками, довідки в матеріалах справи не має. До страхового га пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 01.03.2010 по 31.12.2010 року, з 01.03.2010 по 01.05,2017 року та з 01.05.2017 по 30.09.2018 року, через відсутність сплати страхових внесків підприємством ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввутілля».

16.09.2008 року набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво- магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № І виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювати на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, відповідач вважає, що право на застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» для розрахунку розміру пенсії у позивача відсутнє.

11 лютого в судове засідання прибув позивач ОСОБА_2 .. Позовні вимоги підтримав та додатково надав довідку від 17.01.2020 року № 1-123 видану відокремленим підрозділом «Шахта Україна» ДП Селидіввугілля.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд заслухавши позивача, дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

Відповідачем є Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області яке є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державне підприємство «Селидоввугілля» є юридичною особою в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Україна».

13 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії.

Рішенням від 19 серпня 2019 року відповідач відмовив в призначені пенсії позивачу згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» через відсутність 15 років підземної роботи. В рішенні про відмову в перерахунку пенсії Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було розраховано пільговий (підземний) стаж який склав 11 років 07 місяців 20 днів. Наявність такого пільгового стажу обумовлена несплатою щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України за період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2017 по 30.06.2019 та відсутністю нарахованої заробітної плати за липень 2019 року підприємством ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Не погодившись з прийнятим Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області рішенням про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Правова позиція суду обґрунтовується наступним.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788).

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Позивач надав уточнюючи довідки № 1-2243 від 28.09.2018 року, № 5-19 від 08.01.2019 року про те що він працював на гірничих роботах з видобування вугілля підземним способом за посадою підземного гірничого майстра.

Стосовно посилання відповідача на необхідність проведення перевірки довідок, які підтверджують період роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.08.2017 року по 30.06.2019 року та відсутністю нарахованої заробітної плати за липень 2019 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», суд зазначає наступне.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, проведення перевірки довідок є правом пенсійного органу, яким він не скористався, а тому особа не може бути позбавлена права на врахування періодів його трудової діяльності до пільгового стажу.

Стосовно не зарахування періодів роботи на ДП "Селидіввугілля" через несплату єдиного соціального внеску з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.03.2010 по 01.05.2017 року та з 01.05.2017 року по 30.09.2018 року, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі -Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Як передбачено частиною 2 ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно з ч. 1 ст.16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином, несплата щомісячних внесків не може бути підставою для не зарахування зазначених періодів до страхового стажу позивача.

Стосовно не зарахування періодів роботи на ДП "Селидіввугілля" через навчання з відривом від виробництва у період з 10.05.1988 по 06.06.1988, з 24.10.1988 по 25.11.1988, з 01.10.1990 по 31.10.1990, з 08.12.2008 по 12.12.2008, з 07.12.2015 по 11.12.2015, та періоду роботи па Відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля» в якості начальника зміни та гірничого диспетчера виробничої служби в період роботи з 30.09.2008 по 30.10.2018 року.

Згідно відзиву наданого відповідачем №162/07 від 02.01.2020 Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило про не зарахування період проходження курсів з відривом від виробництва з 10.05.1988 по 06.06.1988, з 24.10.1988 по 25.11.1988, з 01.10.1990 по 31.10.1990, з 08.12.2008 по 12.12.2008, з 07.12.2015 по 11.12.2015, та періоду роботи па Відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля» в якості начальника зміни та гірничого диспетчера виробничої служби в період роботи з 30.09.2008 по 30.10.2018 року.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Позивачем, на підтвердження навчання, надана трудова книжка з відповідними записами про навчання, а також посвідчення про навчання. За таких обставин відмова в зарахуванні періоду навчання є необґрунтованою, а період навчання має бути зарахований до пільгового стажу.

Згідно до Інструкції з навчання працівників шахт, затвердженої наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 30 травня 1995 року №79 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 серпня 1995 року №272/808, встановлено, що відповідно до статті 20 Закону України «Про охорону праці» усі працівники при прийнятті на роботу і в процесі роботи проходять на підприємстві інструктаж (навчання) з питань охорони праці. Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні проходити попереднє спеціальне навчання і один раз па рік перевірку знань відповідних нормативних актів про охорону праці. Шахта - є підприємство з підвищеною небезпекою робіт, і всі її працівники потребують професійного добору.

В свою чергу відповідно до пункту 2.9 Інструкції №59 встановлено, що навчання усім підземним професіям проводиться з відривом від виробництва. Професійна підготовка робітників в навчальних закладах, підпорядкованих Міністерству вугільної промисловості України, містить у собі навчання професії в установленому цією Інструкцією порядку та складання кваліфікаційного іспиту з отриманням посвідчення про надання професії та кваліфікаційного розряду на право виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Тобто проведення курсів підвищення кваліфікації з відривом від виробництва при здійсненні навчання підземним професіям є обов`язковою умовою з навчання працівників шахт.

Беручи до уваги, що відомості про навчання вносились до трудової книжки, підтверджуються копіями посвідчень суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірними дій щодо не зарахування періоду перебування на курсах підвищення кваліфікації з 10.05.1988 по 10.06.1988, з 24.10.1988 по 23.11.1988, з 01.10.1990 по 31.10.1990, з 07.12.2008 по 11.12.2008, з 07.12.2015 по 10.12.2015 та повинно бути зараховано до пільгового стажу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування до страхового та пільгового стажу спірних періодів.

Щодо позовної вимоги позивача зарахувати до пільгового (підземного) стажу у повному обсязі період роботи з 04.03.1987 по 11.04.1987 на Відокремленому підприємстві «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля», суд зазначає наступне.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що відповідач зарахував період роботи з 04.03.1987 року по 30.03.1987 року. Залишається не зарахованим період з 31.03.1987 року по 11.04.1987 року.

Тому, в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з 31.03.1987 року по 11.04.1987 року.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші протии Україн" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч.2 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Державне підприємство "Селидіввугілля" в особі Відокремленного підрозділу "Шахта "Україна" про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача від 19 серпня 2019 року № 1993 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2 по збільшенню пільгового стажу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85400. Донецька область, м.Селидове, вул.Героїв праці, буд. 6) повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (РПОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) від 13.08.2019 року №1993 відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2017 по 30.06.2019 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля»; зарахувати до пільгового (підземного) стажу у повному обсязі період роботи з 31.03.1987 по 11.04.1987 на Відокремленому підприємстві «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля», зарахувати до пільгового підземного стажу період проходження курсів з відривом від виробництва з 10.05.1988 по 06.06.1988, з 24.10.1988 по 25.11.1988, з 01.10.1990 по 31.10.1990, з 08.12.2008 по 12.12.2008, з 07.12.2015 по 11.12.2015, та період роботи па Відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля» в якості начальника зміни та гірничого диспетчера виробничої служби в період роботи з 30.09.2008 по 30.10.2018 зарахувати до пільгового стажу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 11 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков