Справа № 160/8702/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 лютого 2020 року Справа № 160/8702/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова Вікторія Станіславівна, розглянувши у м.Дніпрі в порядку письмового провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України, з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та зобов`язати управління МВС України на Придніпровській залізниці (далі - відповідач-1) скасувати наказ від 18.06.2019 № 3 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з ОВС України та занесення відповідних записів у трудову книжку;

- зобов`язати МВС України працевлаштувати ОСОБА_1 на атестовану посаду з урахуванням рівня освіти та професійного досвіду у суб`єктів, що належать до сфери управлінь МВС (територіальному органі, закладі, установі або організації) що знаходяться на території міста Дніпро з 07.11.2015 р. у відповідності до п.9 розділу XI прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про національну поліцію" та видати відповідний наказ з цього приводу та занести відповідні записи у трудову книжку;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України присвоїти ОСОБА_1 спеціальне звання майора поліції, що згідно п.12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України "Про Національну поліцію", що відповідає його наявному спеціальному званню майор міліції;

- розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці, а у випадку відсутності достатніх коштів або у випадку ліквідації з МВС України грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 01.03.2019 р. по фактичну дату винесення відповідного рішення;

- розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці, а у випадку відсутності достатніх коштів або у випадку ліквідації з Міністерства внутрішніх справ грошову компенсацію за невикористану чергову відпустку за 2018 рік та за 2019 рік;

- розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці, а у випадку відсутності достатніх коштів або у випадку ліквідації з Міністерство внутрішніх справ одноразову грошову допомогу при звільненні станом на 16.06.2019 р.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 р. справа №160/8702/19 була передана судді Кадниковій Г.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 р. позовну заяву було повернуто позивачу у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями згідно розпорядження керівника апарату суду №17 д від 13.01.2020 р., матеріали справи №160/8702/19 передані до розгляду судді Віхровій В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 р. позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

04.02.2020 р. позивачем через канцелярію було подано клопотання, яким на вимогу ухвали суду від 17.01.2020 р. надані наступні пояснення.

17.04.2019 р. позивач від відповідача 1 отримав копію наказу від 13.04.2019 № 3 о/с в якому на виконання постанови від 28.02.2019 Третього апеляційного адміністративного суду по справі № 0440/5408/18 майора міліції Волошина Д.А. було поновлено на службі в органах МВС України на посаді старшого оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах дітей ЛВ на ст. Нижньодніпровськ-вузол УМВС України на Придніпровській залізниці з 10.06.2018. Позивач вказує, що його було поновлено на посаду в службу, яка на час винесення даного наказу була скорочена та не існувала, в орган який також не існує, реорганізована у відділення поліції на станції № 2 Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Також 17.04.2019 позивача було попереджено про звільнення через скорочення штатів.

10.08.2019 р. рекомендованим листом позивач отримав інформування в якому вказано, що його вдруге повідомляють, що наказом УМВС України на Придніпровській залізниці від 18.06.2019 № о/с посада старшого оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах дітей ЛВ н ст. Нижньодніпровськ - Вузол, на яку було призначено скорочена з 18.06.2019. В даному повідомленні не вказано про звільнення його через скорочення або пропозиції переведення на іншу посаду відповідача - 1 чи відповідача - 2. Позивач вказує, що йому не зрозуміло чому повідомлення «повторне», оскільки до даного часу наказ № 3 о/с від 18.06.2019 про звільнення він не отримував і на 30 день після отримання даного листа з метою захисту своїх конституційних прав звернувся 09.09.2019 до суду не пропустивши місячний термін, згідно ч. 5 ст. 122 КАСУ України. З даного листа на думку позивача вбачається, що тільки 10.08.2019 він дізнався про свої звільнення, тобто місячний строк звернення до суду згідно ч. 5 ст. 122 КАСУ не пропущено.

Також, позивач у клопотанні посилається на мотивувальну частину постанови від 23.12.2019 Третього апеляційного адміністративного суду по справі № 160/8702/19, де колегія суддів вказала, шо судом першої інстанції зроблено передчасний висновок про наявність самого факту пропуску ним строку звернення до суду.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд долучити дане клопотання до матеріалів справи та відкрити провадження у справі.

Розглянувши клопотання позивача від 04.02.2020 р., поданого на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 17.01.2020 р., дослідивши доводи у ньому викладені, суд дійшов наступного висновку.

Положенням статті 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, відповідно до яких усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем звернено до оскарження наказ від 18.06.2019 р. №3 о/с, яким його звільнено з органів МВС у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 64 «г» (через скорочення штатів) на підставі наказів МВС України від 08.06.2015 р. №664, від 22.06.2015 р. №741.

Інші позовні вимоги є похідними від зазначеної вимоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був ознайомлений з попередженням про наступне вивільнення в порядку ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України 16.04.2019 р., про що ним особисто проставлено підпис на попередженні і позивачем така обставина не спростовується.

17.04.2019 р. ОСОБА_1 отримав список вакантних посад, про що ним проставлено особистий підпис на акті ліквідаційної комісії УМВС України в Придніпровській залізниці від 17.04.2019 р., що також ним не заперечується.

Матеріали справи містять рапорти ОСОБА_1 датовані 17.04.2019 р., 02.05.2019 р. адресовані на ім`я керівництва з проханням про працевлаштування на будь-яку атестовану офіцерську посаду та листи управління МВС України на Придніпровській залізниці про розгляд відповідних рапортів.

Листом відповідача 1 за №83 від 23.05.2019 р. у відповідь на рапорт позивача, повідомлено, що останньому надана вичерпна відповідь щодо працевлаштування та надання відпустки листом за №81 від 13.05.2019 р.

Листом відповідача 1 за №138 від 30.07.2019 р., який наданий у відповідь на рапорт, позивача повторно повідомлено про скорочення його посади з 18.06.2019 р.

Даний лист був отриманий позивачем 10.08.2019 р., про що він вказує у своїх поясненнях, проте докази того в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи також містять заяву ОСОБА_1 на адресу ТУ ДБР у м.Полтава датовану 08.05.2019 р. про зловживання службовим становищем, розтрату бюджетних коштів та не виплату грошового забезпечення начальником управління Баранником П.Д. , у змісті якої позивач вказує про обставини його попередження та звільнення з 18.06.2019 р.

21.06.2019 р. з супровідним листом ліквідаційної комісії УМВС України на Придніпровській залізниці №100 від 18.06.2019 р. наказ, що оскаржується, був направлений позивачу до відома засобами поштового зв`язку (номер ідентифікатору 953).

Згідно інформації з офіційного веб порталу «Укрпошта» у розділі «відстеження вантажу» поштове відправлення було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням строку зберігання 15.08.2019 р.

Інші інформації та/або пояснення з проводу отримання/не отримання позивачем саме оскаржуваного наказу в матеріалах справи відсутні.

Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Частиною 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами в розумінні КАС України визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду дій та підтверджені належним чином.

У рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», (заява № 28249/95) вказав, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

За приписами ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 123, ч. 6 ст. 161, ч.ч. 1,2 ст. 169 КАС України судом було залишено позовну заяву без руху для надання позивачем заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Проте, суд не може прийняти клопотання ОСОБА_1 від 04.02.2020 р., в якому викладені пояснення по суті спору, яким останній просить долучити клопотання з додатками до матеріалів справи та відкрити провадження у справі, в якості доказів виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 17.01.2020 р., оскільки позивачем не була подана заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не зазначені причини пропуску строку звернення, не вказані обставини поважності їх пропуску.

Разом з тим, судом встановлено відсутність належних доказів на підтвердження звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом в межах встановленого процесуального строку.

За таких обставин, судом вчинені усі дії, передбачені КАС України, направлених на з`ясування усіх обставин, які необхідні при вирішенні питань про наявність підстав для відкриття провадження у справі, залишення позову без руху та інших питань передбачених ст. 171 КАС України на відповідній стадії судового процесу.

Наданих ОСОБА_1 доказів на виконання вимог ухали суду про залишення позовної заяви без руху від 17.01.2020 р. недостатньо для відкриття провадження у справі, оскільки вимоги даної ухвали не виконані та недоліки позовну не виконані, поважних причин пропуску строку звернення до суду судом не встановлено.

Відтак позовна заява повертається позивачу у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Таке рішення, на переконання суду, матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства та направлене і направлене виключно на дотримання національних процедур, порушення яких не допускається.

У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 161, 169 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з доданими до неї документами, надіслати особі, яка подала позовну заяву. Копія позовної заяви залишається в суді.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун

07.02.2020

Ухвала не набрала законної сили 07 лютого 2020 р.

Суддя Ю.Ю. Ковтун