Справа № 736/1659/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 736/1659/19 Суддя (судді) першої інстанції: Чурупченко М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Кучми А.Ю.,

Аліменка В.О.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП Удовика Артема Андрійовича на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області сержанта поліції Удовика Артема Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати дії Відповідачів протиправними і незаконним та скасувати постанову серії ГБ № 447175 від 03 жовтня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно досліджено обставини справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт наголошує на наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03 жовтня 2019 року поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП Удовиком Артемом Андрійовичем було складено постанову про накладання адміністративного стягнення у сфері забезпечення громадської безпеки серії ГБ № 447175 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 51 грн. за куріння тютюнових виробів на території закладу охорони здоров`я.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 03.10.2019 року о 18-й год. 50 хв. ОСОБА_1 тютюнові вироби, а саме сигарети марки «Мальборо Голд», на території Чернігівської обласної лікарні в м. Чернігів по вул. Волковича, 25, чим порушив вимоги Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 175-1 КУпАП.

Вважаючи таку постанову незаконною та необґрунтованою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що відповідачем до суду не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, крім відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, який не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП України), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пунктів 5, 8 та 10 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, а також, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 передбачено, що протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Приписами статті 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів: 1) у ліфтах і таксофонах; 2) у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів; 4) на дитячих майданчиках; 5) у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; 6) у під`їздах житлових будинків; 7) у підземних переходах; 8) у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів; 9) у приміщеннях закладів ресторанного господарства; 10) у приміщеннях об`єктів культурного призначення; 11) у приміщеннях органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; 12) на стаціонарно обладнаних зупинках маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, колегія суддів наголошує, що положення Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» містять пряму заборону куріння на території закладів охорони здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.175-1 КУпАП куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

В матеріалах справи міститься диск з відеофіксацією, а саме відеозапис з нагрудної камери поліцейського від 03.10.2019 року (а.с. 20).

Із вищевказаного відеозапису вбачається, що на території Чернігівської обласної лікарні поліцейськими було виявлено групу осіб, які курили тютюнові вироби, серед них перебував і позивач ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, відеозапис з нагрудної камери поліцейського не врахував та зазначив, що останній не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин першої, другої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з частиною третьою статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відтак, висновок суду першої інстанції, щодо недопустимості відеозапису з нагрудної камери поліцейського як доказу у цій справі у зв`язку з відсутністю в оскаржуваній постанові даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, є помилковим, оскільки необхідність зазначення відповідних даних, відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП, передбачена лише для постанов у справах про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, в той час як у даному випадку мало місце правопорушення у сфері громадської безпеки.

Таким чином, наданий до суду відеозапис, зафіксований на нагрудну камеру поліцейського, з якого можливо ідентифікувати позивача та невиконання ним вимог Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, та, відповідно, є підтвердженням законності винесеної постанови від 03.10.2019.

Також на диску, окрім відео фіксації, містяться фото, де зафіксовано наявність попереджуючих написів про заборону куріння біля приміщення лікарні.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що сам факт куріння тютюнових виробів на території Чернігівської обласної лікарні не заперечується і самим позивачем у позовній заяві.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, колегія суддів вважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, було доведено правомірність прийнятої ним постанови, з огляду на те, що ним було надано всі належні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 175-1 КУпАП.

Суд першої інстанції, дійшовши помилкового висновку про недопустимість доказів у даній справі, неправильно застосував норми матеріального права, що спричинило до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування відповідного рішення.

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області сержанта поліції Удовика Артема Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю..

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП Удовика Артема Андрійовича на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2019 року - задовольнити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області сержанта поліції Удовика Артема Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 05.02.2020 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді А.Ю. Кучма,

В.О. Аліменко