Справа № 640/5427/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5427/19 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський масло завод" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа: Головне управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чугуївський масло завод» (далі - позивач, ТОВ «ЧМС») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2019 №№ 2, 2, 2.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як свідчать обставини справи, на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві №18216 від 13.12.2018 та направлення №2055/26-15-14-02-03 від 19.12.2018, відповідно до пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ЧМЗ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ «МРІЯ-К» () за період жовтень 2017 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складений акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський масло завод» №2/26-15-14-02-03/40515416 від 03.01.2019.

Так, в Акті перевірки зазначається, що перевіркою встановлено порушення, а саме:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996, п.2.1, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88; п.5 П (С)БО 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7 612 497,00 грн, у тому числі за 2017 рік у сумі 7 612 497,00 грн;

- п. 198.1, п. 198.3 ст.198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 744 247,00 грн, в тому числі за жовтень 2017 року та завищено показники рядка 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» за жовтень 2017 року на суму 6 714 083,00 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки 2/26-15-14-02-03/40515416, 14.02.2019 ГУ ДФС у м. Києві прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення №2 за формою «В4» про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 6 714 083,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення №2 за формою «Р», яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 180 309,00 грн (з яких 1744247,00 грн за основним платежем та 436 062,00 грн за штрафними санкціями);

- податкове повідомлення - рішення №2 за формою «Р», яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 9 515 621,00 грн. (з яких 7 612 497,00 грн за основним платежем та 1 903 124,00 грн за штрафними санкціями).

На думку перевіряючих вищевказані порушення зумовлені неможливістю підтвердження реальності здійснення господарських операцій по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Мрія-К», правочини укладені ТОВ «ЧМЗ» з ТОВ «МРІЯ-К» не спричиняють реального настання правових наслідків обумовлених ними.

Також посилався на протокол допиту свідка, а саме засновника ТОВ «МРІЯ-К» ОСОБА_1 , яка надала покази про непричетність до створення діяльності ТОВ «МРІЯ-К».

Відповідач також зазначив, що ТОВ «МРІЯ-К» не могло у жовтні 2017 року реалізовувати насіння соняшникове на адресу ТОВ «ЧМЗ», оскільки, окрім вищевказаних обставин, діяльність ТОВ «МРІЯ-К» має ознаки нереальності здійснення операцій, а саме: відсутній рух активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарських операцій; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій.

Вказане вище, на думку контролюючого органу свідчить про те, що ТОВ «МРІЯ-К» здійснювало діяльність спрямовану виключно на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, переважно контрагентам, які не виконують свої податкові зобов`язання з метою штучного формування податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Не погоджуючись з обґрунтованістю зазначених доводів відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пп.пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.10 ПК передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно пп.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.2 ст. 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленню пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК об`єктом оподаткування (податком на прибуток підприємств) є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п. 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст.44 ПК. Так, згідно з положеннями п. 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків. При цьому загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 цього Кодексу).

Отже, одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Як свідчать обставини справи, господарські взаємовідносини позивачем та ТОВ «Мрія-К» відбувались на підставі договору поставки від поставки сільськогосподарської продукції №031017ПС від 03.10.2017.

На підтвердження наявності господарських взаємовідносин з ТОВ «Мрія-К» позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, банківські виписки, товарно-транспортні накладні з актами наданих послуг.

Разом з тим, зі змісту акту перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки встановлено, що засновником ТОВ «Мрія-К» в перевіряємому періоді була ОСОБА_1 , яка надавала покази про непричетність до створення та діяльності товариства, а тому, на думку перевіряючи не мала права призначати директора, а отже, надані первинні документи, які підписані від імені постачальників товарів - ТОВ «Мрія-К» - ОСОБА_2 , не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів, що передбачені чинним законодавством.

В той же час, колегією судом апеляційної інстанції враховується, що відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2018 року, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000010 від 30 січня 2018 року - закрито.

Однак закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою обставиною або обставиною, що свідчить про відсутність в діях підозрюваного кримінального правопорушення.

В межах вказаної кримінальної справи судом встановлено, зокрема, що підозрювана підтвердила суду, що вона не оспорює фактичні дані вчинення злочину, в якому вона підозрюється. У невстановлений час, в невстановленому місці вступила у попередню змову з невстановленою особою, яка запропонувала останній здійснити фіктивне підприємництво за винагороду, а саме придбати суб`єкт підприємницької діяльності ТОВ «Мрія-К» () та перереєструвати його в органах державної влади з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, на що остання погодилася та отримала грошову винагороду. Не зважаючи на те, що вказане підприємство зареєстроване в державних органах влади, як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа, взяла участь у його перереєстрації (придбанні) не з метою здійснення господарської діяльності, передбаченої Статутом підприємства, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, тобто вчинила злочин у сфері господарської діяльності. Також, вчинення дій, пов`язаних з перереєстрацією ТОВ «Мрія-К», як засновника вказаного підприємства та директора, надало змогу невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, використовуючи реквізити юридичної особи - ТОВ «Мрія-К».

У свою чергу, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи фіктивний суб`єкт підприємницької діяльності (юридичну особу) ТОВ «Мрія-К», без відома ОСОБА_1 , яка формально рахувалась засновником Товариства, в період з 24.07.2015 по 07.11.2017 та директором в період з 25.07.2015 по 27.04.2017, незаконно здійснювала формування податкового кредиту з податку на додану вартість, та як наслідок призвело до ухилення від сплати податків та можливість в подальшому здійснювати прикриття незаконної діяльності живому сектору економіки, зокрема, ТОВ «Чугуївський масло завод» (код 40515416).

Зазначені порушення в повному обсязі підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Отже, в межах справи №757/5236/18-к встановлено незаконне формування податкового кредиту з податку на додану вартість, що призвело до ухилення від сплати податків та можливість в подальшому здійснювати прикриття незаконної діяльності живому сектору економіки по взаємовідносинам між ТОВ «Мрія-К» та ТОВ «Чугуївський масло завод».

Згідно частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, надані позивачем документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, оскільки статус фіктивного підприємства ТОВ «Мрія-К» несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального її підтвердження первинними документами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2019 року по справі №1940/1309/18.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вказані вище господарські операції позивача з його контрагентом не мали реального характеру, а їх результати оформлені лише документально, що свідчить по допущене порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Чугуївський масло завод" вимог податкового законодавства України.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні, прийнятому з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року скасувати та ухвалити постанову якою у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський масло завод" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа: Головне управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 05.02.2020 року.