Справа № 522/17181/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/142/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанту поліції роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Продан Василя Васильовича, третя особа на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, 09.10.2019 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до старшого лейтенанту поліції роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Продан Василя Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що 11.08.2018 року відносно ОСОБА_2 , старшим лейтенантом поліції роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Проданом Василем Васильовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серії ЕАВ №530082, про визнання позивача винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. відповідно до якої, позивач, 11.08.2018 року о 12 годині 38 хвилин в м.Чорноморську на вул. Перша, 2 керуючи транспортним засобом Фольксваген LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 несвоєчасно подав покажчик лівого повороту при повороті ліворуч, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. Позивач з зазначеною постановою не згоден та вважає її незаконною у зв`язку з наступним. Постанова, що оскаржується не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що не перебував 11.08.2018 року у зазначений час в м. Чорноморськ, якщо відповідач помилився з місцем вчинення правопорушення це також є процесуальним порушенням і є підставою для скасування постанови. ОСОБА_1 також зазначив, що не був ознайомлений з постановою і, вочевидь, не міг подавати позов на дії відповідача у 10-дений термін.

Ухвалою суду від 16.10.2019 року адміністративний позов залишено без руху.

18.11.2019 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 29.11.2109 року провадження у справі було відкрито з призначенням до розгляду на 11.12.2019 року.

У зв`язку з неявкою сторін 11.12.2019 року розгляд справи відкладено на 22.01.2020 року.

До суду 11.12.2019 року надійшло клопотання представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гузенко А.М., згідно якого просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 5).

Ухвалою суду від 21.01.2020 року залучено в якості третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції.

22.01.2020 року до суду надійшло клопотання представника УПП в Одеській області ДПП про залишення позову без розгляду, в обґрунтування клопотання зазначено, що постанова винесена службовою особою інспектором УПП в Одеській області ДПП Проданом В.В., 11.08.2018 року, та у зв`язку із відмовою ОСОБА_2 від отримання її копії на місці розгляду справи, направлена засобом Укрпошти 13.08.2018 року за вихідним номером 17693 на вказану ним адресу АДРЕСА_1 . При цьому нормативні строки пересилання рекомендованих поштових відправлень, згідно офіційного сайту Укрпошти, в межах міста складають 4 дні. Представник вважає, що стороною відповідача здійснено всі необхідні та достатні дії для своєчасного та належного направлення копії оскаржуваної нині постанови позивачу. В той час як адміністративний позов щодо скасування постанови подано до суду лише 09.10.2019 року, тобто зі спливом більше ніж одного року (13-ти місяців), що є безумовним пропущенням строку, встановленого статтею 289 КУпАП.

22.01.2020 року до суду надійшли пояснення щодо позову представника УПП в Одеській області ДПП відповідно яких представник вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не передбачає внесення до нього відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис. У зв`язку з вищезазначеним, колегією суддів касаційного суду у постанові Верховного Суду від 13.02.18 по справі №536/853/17 зроблено висновок, що такі відомості зазначаються у постанові, що виносяться у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскаржувана ж постанова відносно позивача винесена у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Таким чином, в діях Позивача є склад адміністративного правопорушення. Поліцейський мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотриманні процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕАВ №53082 від 11.08.2018 року у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із знаходженням судді Домусчі Л.В. у відпустці 23.01.2020 року розгляд справи відкладено на 31.01.2020 року.

В судове засідання 31.01.2020 року з`явився позивач Григорян А. ОСОБА_3 ., відповідач та представник третьої особи до суду не з`явились, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив проводити засідання у відсутності інших сторін.

В судовому засідання позивач зазначив, що дізнався про постанову від державного виконавця оскільки було накладено арешт на його кошти та в вересні місяці ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. З приводу порушення викладеного в постанові зазначив, що не перебував в той час в місті Чорноморськ, тому вважає, що такого порушення не може бути.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №530082 від 11.08.2018 року визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Volkswagen LT 35 д.н. НОМЕР_1 11.08.2018 року о 12:13 в м. Чорноморськ, вул. Перша, 2 несвоєчасно подав покажчик лівого повороту при повороті ліворуч, чим порушив п.9.4 ПДР, від підпису, особа що притягається до адміністративної відповідальності в постанові відмовився.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50100 м у населених пунктах і за 150200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На користь висновку про необхідність доведення факту вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відео або фотозйомкою свідчить і зміст ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Мінюсті України 10.11.2015 року №1408/27853 (далі Інструкція №1395) зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції №1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 11.08.2018р.вбачається, що у ній відсутня інформація про будь-яку фіксацію правопорушення. (а.с.13).

Таким чином, в порушення ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

В оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 11.08.2018 року серії ЕАВ №530082 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис немає, отже доказів скоєння правопорушення не має.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові №428/2769/17 від 24.01.2019 року.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості

З приводу заявленого клопотання представника третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає, що доказів щодо направлення та отримання копії постанови позивачем матеріали справи не містять, а тому суд приймає обґрунтування щодо ознайомлення постановою позивачем лише в процесі виконавчого провадження, а тому строк на оскарження постанови не пропущений, а заява про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та як наслідок, правомірності прийняття оскаржуваної постанови, наслідком чого є її скасування.

Відповідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_4 є обґрунтованим та оскаржувана постанова підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, 23, 30, 33, ч.2 ст.122, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) до старшого лейтенанту поліції роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Продан Василя Васильовича, третя особа на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м.Одеса, вул.Ак.Корольва, 5) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №530082 у справі про адміністративне правопорушення від 11 серпня 2018 року, винесену старшим лейтенантом поліції роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Продан Василем Васильовичем, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2020 року.

Суддя: Домусчі Л.В