Справа № 337/233/20
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до інспектора Батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Сондей Михайла Васильовича, місце знаходження: Київська обл.., м.Бориспіль, вул..Кошового,4, третя особа - Батальйон патрульної поліції у м.Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: Київська обл.., м.Бориспіль, вул..Кошового,4, про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2020р. позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 09.01.2020р. відповідачем винесена постанова ЕАК №1953581 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00грн. за те, що він 09.01.2020р. о 05.02год. по вул.Київський шлях в м.Бориспіль Київської обл., в порушення п.31.4.3а ПДР та п.6.1.5 ДСТУ 3649 керував автомобілем VOLKSWAGEN LT-46, державний номер НОМЕР_1 , на якому встановлено бічні габаритні вогні білого кольору.

Вважає вказану постанову протиправною, оскільки він не вчиняв даного правопорушення, поліцейський невірно застосував норми щодо безпечності технічного стану транспортних засобів, передбачені ДСТУ 3649, зокрема, не врахував, що за ч.3 п.6.1.5.1 ДСТУУ 3649 встановлювати бічні світло відбивальні пристрої не трикутної форми та бічні габаритні ліхтарі на КТЗ, довжиною більше 6м., випуску до 2003р., необов`язково. В даному випадку ТЗ, яким він керував, 2000р.випуску. Крім того, відповідно до протоколу перевірки технічного стану зазначеного ТЗ від 23.09.2019р. він знаходиться в справному технічному стані. Отже, зазначені в постанові факти не відтворюються фактичних обставин справи і є недоведеними. Жодних доказів вчинення ним правопорушення поліцейським не зазначено. Вимоги ст.245,280,283 КУпАП поліцейський не виконав.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського ЕАК №1953581 від 09.01.2020р. та стягнути на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль УПП в Київській області ДПП України.

Ухвалою суду від 23.01.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження і призначено відкрите судове засідання за участю сторін.

В судове засідання представник позивача, відповідач та представник третьої особи не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Відповідач відзиву на позов та представник третьої особи пояснень на позов або відзив суду на подали.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАСУ суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що постановою інспектора Батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль УПП в Київській області ДПП Сондей М.В. ЕАК №1953581 від 09.01.2020р. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00грн. за те, що він 09.01.2020р. о 05.02год. по вул.Київський шлях в м.Бориспіль Київської обл., в порушення п.31.4.3а ПДР та п.6.1.5 ДСТУ 3649 керував автобусом VOLKSWAGEN LT-46, державний номер НОМЕР_1 , на якому встановлено бічні габаритні вогні білого кольору.

Копія вказаної постанови отримана позивачем поштою 14.01.2020р..

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та 22.01.2020р. звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ч.2 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до п.31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.31.4.3а ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст..72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача інспектора патрульної поліції Сондей М.В. ЕАК №1953581 від 09.01.2020р. про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП

В даному випадку суд вважає, що відповідач в порушення вимог ст..77 КАСУ не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст..72 КАСУ на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, які передбачені диспозицією ч.2 ст.121 КУпАП, саме в силу його умисних протиправних дій.

Так, за змістом постанови ЕАК №1953581 від 09.01.2020р. позивач визнаний винуватим в тому, що керував автобусом, технічний стан якого не відповідає вимогам стандарту п.6.1.5 ДСТУ 3649, а саме із встановленими бічними габаритними вогнями білого кольору.

Відповідно до п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби», на який послався поліцейський, передбачає, що бічний габаритний ліхтар автожовтого кольору, в кількості залежно від довжини КТЗ, встановлюється обов`язково на всіх КТЗ, довжина яких перевищує 6 м., та факультативно для усіх інших КТЗ.

Разом з тим, відповідно до п.6.1.5.1 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби» на КТЗ, довжиною більше ніж 6 м, випуску до 2003 р., встановлювати бічні габаритні ліхтарі не обов`язково.

Згідно наданих суду документів транспортний засіб, яким керував позивач, є загальним автобусом марки VOLKSWAGEN моделі LT-46, державний номер НОМЕР_1 , 2000р.в., і належить ТОВ «Бастур».

Згідно з протоколом перевірки технічного стану №00731-06463-19 від 23.09.2019р. зазначений транспортний засіб використовується для перевезення вантажів та пасажирів, не має переобладнань і є технічно справним.

Отже, притягуючи позивача до відповідальності за ч.2 ст.121 ККпАП, відповідач не врахував вищевикладені норми законодавства, невірно встановив та оцінив обставини справи, зокрема, те, що на зазначеному автобусі, який є 2000 року випуску, відповідно до п.6.1.5.1 ДСТУ 3649 встановлення бічних габаритних ліхтарів автожовтого кольору не є обов`язковим, тобто на цьому ТЗ можуть бути встановлені бічні габаритні ліхтарі іншого кольору відповідно до конструкції ТЗ або в порядку погодженого переобладнання. Як встановлено судом, зовнішні світлові прилади на даному автобусі не переобладнувались, технічний стан ТЗ відповідає встановленим стандартам і він є технічно справним.

Жодних доказів на підтвердження того, що на керованому позивачем автобусі бічні габаритні ліхтарі встановлені з порушенням визначених ДСТУ 3649 правил та норм, відповідач суду не надав, посилання на відповідні докази в постанові про накладання адміністративного стягнення відсутні.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП.

За зазначених обставин суд вважає, що інспектор патрульної поліції Сондей М.В. як суб`єкт владних повноважень при накладанні адміністративного стягнення на позивача діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому прийняте ним рішення про накладання адміністративного стягнення є протиправними і підлягає скасуванню.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП, посадова особа якого була відповідачем у даній справі, на користь позивача понесені ними витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00грн., оскільки їх сплата підтверджується укладеним між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Шевченко О.І. договором про надання професійної правничої допомоги №15/01 від 15.01.2020р., переліком та вартістю відповідних послуг від 21.01.2020р., актом №1 від 21.01.2020р. про фактичне надання та оплату цих послуг. Зазначені докази суд вважає належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що відповідач клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через недотримання вимог ч.5 ст.134 КАС України щодо їх співмірності суду не подав.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7,9,121,245,250-252,268,280,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,132,134,139,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову інспектора Батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль УПП в Київській області ДПП Сондей Михайла Васильовича ЕАК №1953581 від 09.01.2020р. про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00грн. визнати протиправною та скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП, місце знаходження: Київська обл.., м.Бориспіль, вул..Кошового, б.4, понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00грн (три тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А.Мурашова

10.02.2020