Справа № 157/92/20
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/92/20
Провадження №2-а/157/8/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря Семенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Хоронжука Ігоря Вячеславовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП Хоронжука І.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 02 січня 2020 року відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. у якій зазначив, що вказаного дня о 10 год. 27 хв. на вул. Ковельській в м. Луцьку позивач, керуючи автомобілем, не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 (г) ПДР України. Позивач заперечує, що вчинив правопорушення, у зв`язку з чим оскаржувану постанову вважає необґрунтованою і такою, що не відповідає вимогам закону.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що дорожній знак «Рух праворуч», вимоги якого він порушив, був розміщений у такому місці та ракурсі, що під час руху він фізично не міг його побачити та виконати його вказівку, що в розумінні вимог ст. 9 КУпАП не може вважатися адміністративним правопорушенням, а тому підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП немає.

Також зазначив, що висловив відповідачу заперечення щодо обвинувачення його у вчиненні адміністративного правопорушення, однак останній всупереч вимогам ч. 5 ст. 258 КУпАП не склав протоколу про адміністративне правопорушення. Запис в оскаржуваній постанові «від підпису відмовився» є безпідставним, оскільки таку постанову підписувати йому ніхто не пропонував, не показував і не вручав на місці винесення.

У зв`язку з наведеним просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 233243, винесену інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП Хоронжуком І.В., та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що після виявлення адміністративного правопорушення, про яке йде мова в оскаржуваній постанові, він зупинив автомобіль під керування ОСОБА_1 , здійснив розгляд справи, в ході якого водію було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення. За результатами розгляду справи ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн. Зі змістом постанови позивач був ознайомлений, але від отримання її копії на місці розгляду справи відмовився. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується оскаржуваною постановою, а також відеозаписами від 02 січня 2020 року з нагрудного та автомобільного відеореєстраторів, відеозаписами розташування дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» у м. Луцьку по вул. Ковельська, 68 (біля супермаркету «Пакко») та схеми організації дорожнього руху у м. Луцьку по вул. Ковельська, 68а, з яких вбачається, що при зупинці транспортного засобу водій не заперечував про порушення ним вимог дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», оскільки не бачив цього знаку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 на розгляд справи також не з`явився, у поданому відзиві просив справу розглянути без його участі.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що постановою відповідача серії ДП18 №233243 від 02 січня 2020 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02 січня 2020 року в 10 год. 27 хв. на вул. Ковельській в м. Луцьк Волинської області, керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 (г) ПДР України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення суб`єкт, об`єкт правопорушення, суб`єктивна, об`єктивна його сторони. Наявність усіх ознак правопорушення (складу злочину) є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до пункту 8.4 «г» Правил дорожнього руху наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження. Дорожній знак 4.2 «Рух праворуч» є наказовим дорожнім знаком.

Як вказав позивач у позовній заяві, він не виконав вимогу названого вище дорожнього знаку, оскільки не бачив його, на підтвердження чого додав фототаблиці із зображенням його автомобіля та дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», а також схему розташування цього дорожнього знаку і траєкторію руху його автомобіля відносно нього, з яких вбачається, що під час руху автомобілем позивач не міг бачити дорожнього знака 4.2 «Рух праворуч», який знаходився попереду його автомобіля, оскільки він був розвернутий в протилежний бік, що об`єктивно не дозволяло розгледіти його.

На підтвердження винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, відповідачем подано відеозаписи з нагрудного та автомобільного відеореєстраторів, а також відеозапис місця розташування дорожнього знака 4.2 «Рух праворуч» у м. Луцьку на вул. Ковельській, 68, біля супермаркету «Пакко». При дослідженні в судовому засіданні даних відеозаписів видно автомобіль під керуванням позивача, який виїжджає з прилеглої території біля супермаркету «Пакко», що на вул. Ковельська, 68 в м. Луцьку, з увімкненим покажчиком лівого повороту, також видно дорожній знак 4.2 «Рух праворуч», вимоги якого порушив позивач. Крім того видно, як особа знімає відео, рухаючись при цьому від зупинки, що біля названого торговельного закладу, до вказаного дорожнього знаку по траєкторії руху автомобіля під керуванням позивача, при цьому тримаючись якомога ближче правого краю майданчику для стоянки транспортних засобів, ширина якого обмежена вертикальними перешкодами у виді декоративних клумб, після чого видно зображення названого вище дорожнього знака.

Однак, враховуючи розмір автомобіля, розміщення у ньому водія з лівого боку, ширину проїжджої частини, яка має лише одну смугу для руху, що дозволяє рух в одному напрямку, можливу в даній обстановці траєкторію руху автомобіля, розміщення по відношенню до неї дорожнього знака 4.2 «Рух праворуч», зокрема його проекцію, позивач, керуючи транспортним засобом, фізично не міг бачити інформацію, яка розміщена на дорожньому знаку, що знаходився попереду, оскільки знак був направлений перпендикулярно відносно руху автомобіля позивача.

Аналізуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що порушення позивачем вимог дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» не було дією чи бездіяльністю, вчиненою ним умисно, що не може становити складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за відсутністю суб`єктивної сторони такого правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови поліцейського Хоронжука І.В. від 02 січня 2020 року вбачається, що встановлених статтею 280 КУпАП вимог відповідач не виконав. При наявності заперечень водія стосовно порушення ним Правил дорожнього руху, відповідач не зібрав та не долучив до справи достатніх доказів, які підтверджують вчинення особою адміністративного правопорушення, зокрема доказів, які б підтверджували, що порушення позивачем вимог дорожнього знака 4.2 «Рух праворуч» вчинене умисно чи з необережності. Таких доказів судом не встановлено і при перегляді відеозаписів, зроблених нагрудним та автомобільним відеореєстраторами. Не взяв до уваги та не дав оцінку поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В результаті чого не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено усіх обставин справи. Як наслідок поліцейським було винесено незаконне рішення в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач ОСОБА_2 , подавши до суду ряд належних, однак не достатніх доказів, які підтверджують винуватість позивача в порушенні Правил дорожнього руху, не довів правомірності свого рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу такого.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Хоронжука Ігоря Вячеславовича від 02 січня 2020 року серії ДП18 № 233243 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , 43000.

Головуючий:Б. С. ОСОБА_3