Справа № 580/3930/19
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у адміністративній справі

03 лютого 2020 року справа № 580/3930/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Попельнуха Ю.І.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_3.,

відповідача - Слинька М.Г.,

третьої особи - ОСОБА_4.,

розглядаючи за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішень,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Черкаської міської ради (далі - міська рада, відповідач), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 2-5208 від 02.10.2019 "Про відмову у передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 громадянину ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка, учасник АТО)";

- визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 2-5256 від 02.10.2019 "Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка)".

Ухвалами судді Черкаського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, а також вжито заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти), державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації будь-якими особами права власності на земельну ділянку площею 0,078 га з кадастровим номером :02:001:0008 до набрання рішенням у даній справі законної сили.

03 лютого 2020 року представник Черкаської міської ради подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача зазначив, що у вказаній справі позивач фактично має на меті захист свого майнового інтересу щодо спірної земельної ділянки, яка була передана у користування іншій третій особі ОСОБА_2 . Вирішення цього спору стосуватиметься набутого майнового права третьої особи на вказану земельну ділянку, тобто цивільного права, а тому правовідносини у цій справі регулюються нормами цивільного судочинства.

У підготовчому судовому засіданні представники відповідача та третьої особи підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити, представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечив.

Під час розгляду поданого клопотання, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Земельний кодекс України (далі - ЗК) є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який регулює земельні відносини з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За статтею 122 ЗК вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 80 ЗК України установлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Як свідчать матеріали справи, позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської міської ради від 05.12.2018 № 2-5208 "Про відмову у передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 громадянину ОСОБА_1 " та № 2-5256 "Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 ".

Отже, у даному випадку існує спір про цивільне право, і подальший розгляд справи не має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність прав оренди та власності на земельні ділянки.

Суд зазначає, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як розпорядник землі вільний у виборі суб`єкта щодо надання йому права оренди та права власності земельних ділянок в порядку, встановленому законом.

Схожих висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 727/10968/17 (провадження № 11-524апп18), постанові від 03.04.2019 у справі № 727/1002/17.

Положенням частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 183 вказаного Кодексу за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

На підставі частини 1 статті 239 цього Кодексу суд роз`яснює позивачеві, що розгляд даної справі віднесений до юрисдикції суду за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 19, 157, 183, 238, 239, 241, 243, 248, 256, 294, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішень закрити.

Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову, вжиті відповідно до ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 16.12.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана 07.02.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк