Справа № П/811/1275/15
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження

28 січня 2020 року м. Кропивницький Справа № П/811/1275/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд,

у складі: головуючого - судді Хилько Л.І.,

за участю секретаря - Бабіч О.В.,

представника позивача - Дудник С.М.,

представника відповідача 1 - Гладковська О.С.,

представників відповідача 2 - Манойлова Л.М., Балакіної Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , національний паспорт серії НОМЕР_1 виданий Кіровським РВ у м. Кіровограді УДМС України у Кіровоградській області 13.08.2014 року; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до відповідачів:

Державної фіскальної служби України (адреса: Львівська площа, 8, м. Київ, 04655; код ЄДРПОУ - 39292197)

Кіровоградську митницю ДФС (код ЄДРПОУ - 39640963; адреса: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Кавалерійська, 15)

про скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Кіровоградська митниця ДФС, в якому з урахуванням уточненої заяви (т.1,а.с.221-243), просить суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ Міндоходів і зборів України від 20 березня 2015 року №222-о "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади заступника начальника Кіровоградської митниці Міндоходів;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України, яка є правонаступником Міністерства доходів і зборів України, поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Кіровоградської митниці ДФС (тобто на рівнозначній посаді в структурі Кіровоградської митниці ДФС як правонаступника Міністерства доходів і зборів України);

- стягнути з Кіровоградської митниці ДФС, яка є правонаступником Кіровоградської митниці Міндоходів, на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 21 березня 2015 року і до моменту фактичного поновлення на роботі (з урахуванням коригування заробітної плати, включаючи премії, надбавки та інші виплати, що враховуються під час обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення посадових окладів і тарифних ставок відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100) у розмірі згідно наданого розрахунку на день винесення рішення суду;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на посаді заступника начальника Кіровоградської митниці ДФС з 21.03.2015 року та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу в межах сум стягнення за один місяць;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено на 28.01.2020 року (т.2,а.с.103-106,114).

Учасники справи належним чином у відповідності до процесуальних положень Кодексу адміністративного судочинства України повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (т.2,а.с.107-110).

17.01.2020 року представником відповідача 1 подано до суду клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного провадження у справі щодо конституційності окремих положень Закону України "Про очищення влади", так як наказ про звільнення ОСОБА_1 було прийнято на підставі вказаного закону. (т.2,а.с.113).

Вказане клопотання мотивоване тим, що на даному етапі розгляду справи неможливо надати оцінку оскаржуваному наказу Міністерства доходів і зборів України "Про звільнення ОСОБА_1 " №222-о від 20.03.2015 року, з огляду на не встановлення конституційності положень Закону України "Про очищення влади", щодо якого триває розгляд.

Позивачем подано до суду письмову відповідь на вказане клопотання із викладення власної позиції, в якому наголошено на відмові у зупиненні провадження (т.2,а.с.115-122).

Представником Кіровоградської митниці ДФС України було подано письмові пояснення щодо клопотання про зупинення провадження, в якому вирішення даного питання залишено на розсуд суду (т.2,а.с.126-127).

В судовому засіданні позивач заперечував проти зупинення провадження в адміністративній справі, представником відповідача 1 підтримано вказане клопотання, представник відповідача 2 відніс розгляд вказаного клопотання на розсуд суду, що відображено у відповідному протоколі судового засіданні від 28.01.2020 року (т.2,а.с. 134-136).

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Предметом спору в даній справі є встановлення правомірності дій посадових осіб Міндоходів і зборів України при винесенні наказу від 20 березня 2015 року №222-о "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади заступника начальника Кіровоградської митниці Міндоходів.

Судом встановлено, що спірний наказ №222-о видано з підстав передбачених Законом України "Про очищення влади" та пункту 7-2 частини 1 статті 36 КЗпП України (т.1,а.с.14).

Вирішуючи клопотання про зупинення провадження суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод держава України гарантує кожному право на звернення до суду.

За приписами частини першої статті 55, частини третьої статті 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

З метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в Україні в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (ст.1 КАС України).

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зазначеною статтею визначено випадки обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та підстави і порядок відновлення зупиненого провадження у справі.

Тобто, вказаною нормою допускається факультативне (за розсудом суду) зупинення провадження в справі в тому числі за обґрунтованим клопотанням сторони. А під іншими причинами, які можуть розглядатися судом як такі, що зумовлюють зупинення провадження є не будь-які обставини, а лише ті, які тимчасово перешкоджають або роблять недоцільним розгляд справи.

Суд вважає, що обставини, зазначені представником відповідача в обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі не є достатньою правовою підставою для зупинення провадження.

Інших обставин в обґрунтування необхідності зупинення розгляду справи представником відповідача наведено не було.

Так, Закон України "Про очищення влади" №1682-VII від 16.09.2014р. (із змінами та доповненнями) визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" №1682-VII від 16.09.2014р. очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" №1682-VII від 16.09.2014р. заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" №1682-VII від 16.09.2014р. заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" №1682-VII від 16.09.2014р. заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" №1682-VII від 16.09.2014р. заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах у місті Києві.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" №1682-VII від 16.09.2014р. протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Відповідно до пп. 1 п. 2 Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про очищення влади" №1682-VII від 16.09.2014р. встановлено, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб: звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів.

Відповідно до довідки про результати перевірки відомостей, наявних в особовій справі та трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено, що з 04.06.2013 р. по 05.05.2014 р. позивач обіймав посаду начальника Кримської митниці Міндоходів (т.1,а.с.66-67).

Водночас, відповідно до п. 4 Положення про Київську митницю Міндоходів, яке затверджене наказом Міністерства доходів і зборів України від 17 квітня 2013 року № 52, основним завданням митниці є забезпечення реалізації державної митної політики. Тобто, орган, посаду в якому займав позивач, не наділений повноваженням на формування державної митної політики.

Враховуючи, що у період з 04 червня 2013 року по 05 травня 2014 року позивач обіймав посади керівника/заступника керівника територіального органу, а не центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує митну політику, суд вважає що до позивача не підлягають застосуванню п. 4 ч. 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади".

Вказане твердження підтверджено також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року (справа №640/18282/18), в якій за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", оскільки посада позивача законодавцем однозначно не була віднесена до категорій посад, до яких можуть бути застосовані заборони, передбачені Законом України "Про очищення влади" (т.2,а.с.206-208). Вказаною постановою, серед іншого, зобов`язано Мін`юст вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади" відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Відтак, суд дійшов висновку про безпідставність клопотання відповідача 1, а зупинення провадження у справі у даному випадку призведе до необґрунтованого затягування судового процесу.

Судом не встановлено інших законних підстав для зупинення провадження у даній адміністративній справі, а тому клопотання представника відповідача 1 є таким, що задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене та керуючись статтями 190, 236, 248, 256, 260 - 262, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Державної фіскальної служби України про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного провадження, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України - відмовити.

Копію ухвали суду направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Згідно п.п.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько