Справа № 243/5055/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 лютого 2020 року справа №243/5055/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Фальченка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі № 243/5055/16-а за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі - Управління) про визнання протиправними дій та рішення відповідача від 10.06.2016 № 74 щодо відмови в перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Донецької області від 02.06.2016 № 18-57-1037, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон № 1789-ХІІ) в редакції, що діяла станом на 01.12.2015 з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, без обмеження її максимального розміру, а також виплатити різницю в пенсії за останні 12 місяців, починаючи з 09.06.2015 (а.с.2-3).

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 74 від 13.06.2016 про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії; зобов`язано Управління здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Донецької області від 02.06.2016 №18-57-1037 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ з розрахунку 90% від суми місячного заробітку 16417,38 грн., починаючи з 01.02.2016; зобов`язати відповідача виплатити позивачу різницю в пенсії за період з 01.02.2016 по день здійснення фактичного перерахунку (а.с.48-50).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року апеляційну скаргу Управління - задоволено, постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року - скасовано.

У задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у цій справі залишено без змін.

Позивач звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року за виключними обставинами. У заяві позивач просив за результатами перегляду скасувати постанову апеляційного суду та винести нову, якою постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року залишити в силі.

В обґрунтування необхідність перегляду рішення суду за виключними обставинами заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволені позовних вимог виходив з того, що в Законі України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон № 1697-VII) відсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, за ч.20 ст. 86 Закону, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а на дату звернення позивача до пенсійного органу (відповідача у справі) з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Заявник зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 12 статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Зазначеним рішенням Конституційного Суду України установлено, що частина 12 статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції. Таким чином, на думку заявника, його право на перерахунок пенсії, підтверджене Конституційним Судом України, що дає йому підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Відповідач письмовим відзивом заперечував проти задоволення заяви позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заяви та просив її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Надаючи правову оцінку доводам заяви, обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною шостою статті 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Донецький апеляційний адміністративний суд, приймаючи свою постанову та відмовляючи в задоволені позовних вимог, дійшов висновку, що в Законі № 1697-VII відсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.20 ст. 86 Закону № 1697-VII). Отже, на дату звернення позивача до пенсійного органу (відповідача у справі) з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19):

1. Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 12 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини 12 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина 12 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 12 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею 152 Конституції України визначено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Закон України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» (далі Закон № 2136-VIII) визначає порядок організації та діяльності Конституційного Суду України, статус суддів Конституційного Суду України, підстави і порядок звернення до нього, процедуру розгляду ним справ і виконання його рішень.

Відповідно до статті 91 Закону № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що частина 12 статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами визнана неконституційним і втрачає чинність саме з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного Рішення, а саме 13 грудня 2019 року.

Крім того, за положенням статті 97 Закону № 2136-VIII, суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 встановлено порядок виконання, а саме, що частина 12 статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню саме з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, наявність Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин на час їх виникнення та розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, отже, не доводить факту допущення судом помилки при розгляді справи.

Таким чином, станом на дату ухвалення постанови Донецького апеляційного адміністративного суду, положення частини 12 статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не була визнана неконституційними та була чинною в редакції, застосованій судом апеляційної інстанції.

Позивач може реалізувати передбачене частиною 12 статті 86 Закону № 1697-VII право саме після 13 грудня 2019 року.

Аналізуючи приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, суд дійшов висновку, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

У даному випадку, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Згідно з частиною 4 статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Керуючись статями 311, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі № 243/5055/16-а за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Повне судове рішення - 06 лютого 2020 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук