Справа № 120/1738/19-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1738/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід О.С.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

07 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Ладижинської міської ради на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року (повний текст якого складено в м. Вінниці 25 листопада 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Ладижинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Ладижинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2 Ладижинської міської ради Вінницької області, про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

у травні 2019 року ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Ладижинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Ладижинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2 Ладижинської міської ради Вінницької області, про визнання протиправною відмови відповідача в розгляді заяви позивача про надання дозволу неповнолітній дитині ОСОБА_2 , на відвідування навчального закладу з мотивів відсутності у дитини всіх обов`язкових профілактичних щеплень та зобов`язання відповідача надати дозвіл на відвідування неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 навчального закладу, за відсутності у дитини всіх обов`язкових профілактичних щеплень.

25 листопада 2019 року Вінницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено те, що 03.05.2019 року за вх. №468 позивач звернулась із заявою до відповідача, в якій просила надати дозвіл на відвідування її дитиною навчального закладу за відсутності у неї всіх необхідних щеплень.

Також, цього ж дня за вх. №264 позивач звернулась із заявою до третьої особи, в якій просила надати їй письмову відповідь щодо того, чи має право її дитина відвідувати навчальний заклад за відсутності у дитини всіх необхідних щеплень.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 07.05.2019 року за вих. №172 Про результатами розгляду звернення повідомив, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Якщо питання, порушені, в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами, зверненні не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. З огляду на викладене, звернення позивача підлягає переадресації третій особі.

Вважаючи протиправними дії відповідача за результатами розгляду заяви, позивач звернулась з даним позовом до суду.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо чсткової обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ч. 2 ст. 53 Конституції України визначено, що держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону України Про освіту кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов`язковими.

Аналогічні вимоги містяться у ч. 1 ст. 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. 15 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб прийом дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів проводиться за наявності відповідної довідки закладу охорони здоров`я, в якому дитина перебуває під медичним наглядом. Довідка видається на підставі даних медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями.

Дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячих закладів не дозволяється. У разі якщо профілактичні щеплення дітям проведено з порушенням установлених строків у зв`язку з медичними протипоказаннями, при благополучній епідемічній ситуації за рішенням консиліуму відповідних лікарів вони можуть бути прийняті до відповідного дитячого закладу та відвідувати його.

Так, питання відвідування дошкільного навчального закладу дитиною, батьки яких відмовилися від щеплень, вирішується лікарсько-консультативною комісією, як це передбачено наказом Міністерства охорони здоров`я України №434 від 29.11.2002 року Про затвердження Положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу.

При цьому, відповідно до Положення про лікарсько-консультативну комісію, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 року №917 (Положення №917) лікарсько-консультативні комісії функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських райдержадміністрацій.

Організаційною формою роботи комісій є засідання. Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

Так, преамбулою до Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Згідно із ст. 1 вказаного Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно зі ст. 7 вказаного Закону якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно із ст. 18 вказаного Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, в тому числі, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України Про загальну середню освіту зарахування учнів до закладу загальної середньої освіти проводиться наказом директора, що видається на підставі заяви, копії свідоцтва про народження дитини, за наявності медичної довідки встановленого зразка і відповідного документа про освіту (крім учнів першого класу).

При цьому, спільним листом Міністерства освіти і науки та Міністерства охорони здоров`я України від 29.09.2014 року №1/9-500/№04.01.16/28103 роз`яснено, що дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень відвідування дитячих закладів не дозволяється. У разі, якщо профілактичні щеплення дітям проведено з порушенням установлених строків у зв`язку з медичними протипоказаннями при благополучній епідеміологічній ситуації за рішенням консиліуму відповідних лікарів, вони можуть бути прийняті до відповідного дитячого закладу та відвідувати його.

Згідно зі ст. 15 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб ЛКК має право видати довідку про можливість відвідування дитиною шкільного закладу без проведення щеплень тільки у разі наявності у дитини медичних протипоказань для проведення вакцинації.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернулась із заявою до відповідача, в якій просила надати дозвіл на відвідування її дитиною навчального закладу за відсутності у неї всіх необхідних щеплень, оскільки вирішення даного питання відноситься саме до повноважень відповідача так як вирішується ЛКК, яка функціонує у його закладі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у розгляді заяви позивача про надання дозволу на відвідування її дитиною навчального закладу є протиправною, оскільки вирішення таких питань входить до його компетенції, а не до компетенції навчального закладу у якому така дитина навчається та до якого було переадресовано звернення позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність протиправних дій відповідача щодо неналежного виконання вимог Закону України «Про звернення громадян», що призвело до порушення права позивача на отримання об`єктивної і вчасної відповіді по суті зазначених питань у зверненні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Ладижинської міської ради залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.