Справа № 500/2940/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2940/19

07 лютого 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області, про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області, у якому просить зобов`язати відповідача сформувати та подати до третьої особи подання про повернення йому суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5693,80 грн.

Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року позовну заяву було залишено без руху, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 10 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 березня 2019 року ним було укладено договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_2 , згідно якого позивач придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому позивачем було сплачено у відповідності до статті 49 Закону України "Про нотаріат" збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5693,80 грн, хоча позивач не є платником даного збору в розумінні пункту дев`ятого статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки придбав житло вперше. 16 липня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із вимогою про повернення сплаченого збору, однак листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19 липня 2019 року № 8330/05-03 позивача повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору не має, зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз`яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 21 січня 2020 року, у якому відповідач позов не визнав та повідомив, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Крім того, позивач добровільно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна та об`єднане управління не вчиняло дій, не приймало рішень щодо зобов`язання позивача сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування. Також відповідач вказує на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач придбав квартиру 23 березня 2019 року, а звернувся до суду в грудні 2019 року.

06 лютого 2020 року третьою особою подано до суду довідку №47 від 05 лютого 2020 року про зарахування сплачених позивачем коштів в сумі 5693,80 грн до державного бюджету.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

23 березня 2019 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за №1388, згідно якого позивач, придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5693,80 грн згідно квитанції №124 від 20 березня 2019 року.

Згідно довідки управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №47 від 05 лютого 2020 року підтверджено зарахування до державного бюджету "Збору з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна" в сумі 5693,80 грн.

17 липня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із вимогою про повернення сплаченого збору.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19 липня 2019 року № 8330/05-03 позивача повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає. Також зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз`яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР із змінами та доповненнями.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №191017232 від 02 грудня 2019 року, за пошуком інформації в реєстрі за типом особа: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , позивач раніше не придбавав житло.

Згідно довідки ПАТ Державний ощадний банк від 14 серпня 2019 року позивач включений в списки для приватизації житла за адресою АДРЕСА_2 , житлові чеки не використано.

Згідно довідки товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації" №2837 від 09 вересня 2019 року позивач не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м. Тернополі.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше чи свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач дійсно 23 березня 2019 року вперше придбав житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна і при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 5693,80 грн, який підлягає поверненню.

При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача, стосовно того, що відповідно до чинного законодавства України не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно, що позбавляє можливості перевірити інформацію про те чи вперше особа придбала нерухомість.

Відсутність можливостей в органів Пенсійного фонду України встановити придбання житла конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, і саме органи Пенсійного фонду України зобов`язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Зокрема, пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Отже, враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування є відповідач, суд зазначає, що саме останній наділений обов`язком щодо формування до органу Казначейства подання про повернення коштів.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вказує, що при укладенні позивачем 23 березня 2019 року договору купівлі-продажу та сплаті при цьому збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з боку відповідача жодних рішень, дій чи бездіяльності, спрямованих на вимогу сплатити позивачем таких коштів, не вчинялось і вони не є предметом оскарження у даній справі. В свою чергу, спірні правовідносини виникли 16 липня 2019 року після відмови відповідача повернути сплачену позивачем суму збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, саме в цей час позивач дізнався про порушення з боку відповідача своїх прав, а тому саме з цього часу розпочався початок перебігу строку звернення до суду, а тому звернувшись до суду 26 грудня 2019 року, позивачем дотримано встановлений законом шестимісячний строк.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. Це підтверджується квитанцією №0.0.9.1 від 09 січня 2020 року, що міститься в матеріалах справи.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 768,40 грн підлягає стягненню на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати до Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5693,80 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто три гривні вісімдесят копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) сплаченого судового збору.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 - місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області: місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державної казначейської служби в місті Тернополі Тернопільської області: місцезнаходження: вул. Листопадова, 3, м. Тернопіль, 46000, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.