Справа № 496/5096/19
Суддя: Пендюра Л. О.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/5096/19
Провадження № 2-а/496/5/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Желяпової О.Ф.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача командир взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Січкар Олександр Володимирович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №609126 від 24.12.2019 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що він 24.12.2019 року інспектором поліції Січкар О.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, яку згодом було йому вручено. Даною постановою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він на вимогу поліцейського не пред`явив водійське посвідчення та реєстраційний документ.

З вказаною постановою він не згоден, оскільки працівники поліції повідомили, що здійснили зупинку його автомобіля, який зареєстрований в іншій країні, з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту на підставі п. 10 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». В подальшому зупинку автомобіля поліцейські обґрунтовували забрудненими номерними знаками. Вважає, що його номерний знак був чистим та освітлювався. На його прохання показати відеозапис с порушенням поліцейські відмовилися. Зазначає, що оскільки ПДР України він не порушував, тому і документи пред`являти не було підстав. Згодом його було затримано та доставлено до Одеського районного відділу поліції. Розгляд справи проводився без його участі, його не було ознайомлено з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім цього, відносно нього було винесено постанову за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Вважає, що вказані постанови суперечать одна одній і поліцейські їх сфальсифікували, а також вони мають бути скасовані на підставі порушення норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції. Інспектором не було прийнято до уваги його доводи, не було залучено свідків, докази не оформлені.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить скасувати вказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06.01.2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16.01.2020 року по вказаній справі було замінено первісного відповідача командира взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Січкар О.В., на належного УПП в Одеській області ДПП, а командира взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Січкар О.В. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета, спору на стороні відповідача.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачу після зупинки його транспортного засобу неодноразово було роз`яснено причину зупинки та пред`явлено вимогу щодо пред`явлення ним посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вказана вимога була законною та обґрунтованою, але не була виконана ОСОБА_1 . Вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, поліцейські мали всі підстави для зупинки його транспортного засобу, процедура розгляду справи була дотримана поліцейськими, а доводи позивача безпідставні та необґрунтовані.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24.12.2019 року командиром взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції Січкар О.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №609126 відносно ОСОБА_1 . У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 24.12.2019 року о 02 год. 00 хв. біля буд. №287-А по вул. Миколаївська дорога в м. Одеса, керуючи автомобілем «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4.а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність водія за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п. 2.4.а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1. ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, крім іншого: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

Позивач стверджує, що не порушував ПДР України, його номерний знак був чистий та освітлювався, а тому через відсутність правопорушення, він не повинен був на вимогу поліцейського надавати необхідні документи.

Відповідно до п. 2.9. «в» водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів фото- та відеозйомки, наданих сторонами, вбачається, що номерний знак автомобіля позивача був забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака. На вимогу поліцейських пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 словесно не заперечував проти їх пред`явлення, але на багаторазові вимоги поліцейських та роз`яснення йому ПДД та норм КУпАП їх так і не надав.

Надані позивачем фотознімки з чистим номерним знаком, суд до уваги не приймає, оскільки позивачем не надано доказів, що вказаний фотознімок був зроблений під час зупинки його транспортного засобу, а не після складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Більш того, з наданих відповідачем фото- та відеоматеріалів, вбачається, що на момент зупинки транспортного засобу позивача, номерний знак був брудний.

Щодо посилання позивача на те, що у разі недоведеності провини водія у порушенні ПДР, відповідні документи, зазначені в ПДР не пред`являються, суд зазначає наступне.

Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Доводи про те, що особа має право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Вказана правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі №127/19283/17.

Суд не приймає до уваги й доводи позивача про те, що постанова була винесена поліцейськими без його участі, його не було ознайомлено з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і поліцейськими було порушено порядок розгляду справи, оскільки з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово роз`яснювали йому права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року по справі №760/2846/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що автомобіль позивача через порушення п. 2.9 «в» ПДР України був правомірно зупинений працівниками поліції, на законну вимогу поліцейського позивач водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не пред`явив, тому з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача та відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП № 609126 від 24.12.2019 року, оскільки вказана постанова була винесена правомірно, а тому в позові слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 77, 90, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 247, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача командир взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Січкар Олександр Володимирович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.О. Пендюра