Справа № 360/5396/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

07 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5396/19

Cуддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмову провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Старобільського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо ненадання ОСОБА_2 з 20.04.2017 пільги по підвищенню призначеної йому пенсії за вислугою років в розмірі 25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченої ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області підвищити призначену ОСОБА_2 пенсію за вислугою років на 25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 20.04.2017 з врахуванням підвищення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у період з 20.04.2017 по 02.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсія призначена позивачу з 20.04.2017.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 виданого 11.02.1997.

02.12.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про підвищення йому пенсії за вислугу років як учаснику бойових дій.

13.12.2019 відповідач листом № 548/А-14 повідомив про необхідність надання заяви, відповідно до додатку 2 Порядку 22-1, та посвідчення учасника бойових дій і довідки про період участі у бойових діях.

З посиланням на норми Конституції України, Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач вважає, що бездіяльність відповідача є протиправною, суперечить діючому законодавству України, порушує конституційні права та свободи.

03.02.2020 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) відповідачем надано відзив на позовну заяву (арк. спр. 39-40) в якому заперечував проти позову зазначивши, що позивач перебуває на обліку в управлінні та з 20.04.2017 отримує пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

02.12.2019 року позивач звернувся до управління з заявою довільної форми щодо підвищення пенсії за віком на пільгових умовах на 25 % відповідно до ч. 3 ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII), та долучив до заяви копію посвідчення УБД.

25.11.2005 постановою правління Пенсійного фонду України за № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.12.2005 за № 1566/11846, (далі - Порядок), Додатком 2 до якого передбачено, що для встановлення надбавки до пенсії відповідно до Закону № 3551-XII, до заяви необхідно долучити посвідчення учасника бойових дій та довідку про період участі у бойових діях.

13.12.2019 на адресу позивача направлено відповідь на його звернення, та запропоновано звернутися до управління вдруге із заявою щодо призначення йому підвищення до пенсії як учаснику бойових дій, та долучити до заяви вищевказані документи.

Позивач подав передчасний позов, оскільки відсутній предмет спору та його обґрунтування.

Просить суд залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

05.02.2020 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) представником позивача надано відповідь на відзив (арк. спр. 44-45).

Ухвалою суду від 26.12.2019 позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 18).

Ухвалою суду від 10.01.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 27-28).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса мекання: АДРЕСА_2 , отримує пенсію за вислугу років, є учасником бойових дій та внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено копіями документів, а саме: паспорта громадянина України (арк. спр. 4-6), картки платника податків (арк. спр. 7), довідки від 15.03.2017 № (арк. спр. 8), посвідчення № НОМЕР_3 (арк. спр. 9) та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 (арк. спр. 10, 37).

Згідно довідки № 4/390 від 08.11.1983 позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_4 з 31.10.1979 по 12.02.1982 та має право на пільги встановлені постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 (арк. спр. 11).

Відповідно довідки від 06.04.2017 № 21/59/А-17/3 з 09.09.1981 по 20.10.1981 позивач вибув у відрядження в місто Кушка для виконання спецзавдання (арк. спр. 12-13).

11.02.1997 Артемівським райвійськоматом м. Луганська позивачу видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 (арк. спр. 10, 37).

02.12.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми про підвищення пенсії за віком на пільгових умовах на 25 % згідно частини 3 статті 12 Закону № 3551-ХІІ (арк. спр. 36) надавши копію посвідчення учасника бойових дій.

Листом № 548/А-14 від 13.12.2019 повідомив про необхідність надання заяви, відповідно до додатку 2 Порядку 22-1, та посвідчення учасника бойових дій і довідки про період участі у бойових діях (арк. спр. 14, 34).

З матеріалів справи встановлено, що на момент звернення до відповідача із заявою позивачу виповнилось повних 58 років, він є учасником бойових дій та отримує пенсію за вислугу років.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі-Закон № 3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни (стаття 2 Закону № 3551-XIІ).

Ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни (стаття 4 Закону № 3551-XIІ).

Відповідно до статті 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 13 частини першої статті 6 встановлено, що учасниками бойових дій визнаються: військовозобов`язані, які призивалися на навчальні збори і направлялися до Афганістану в період ведення там бойових дій.

За приписами статті 12 Закону № 3551-XII, учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено в ході розгляду справи і не оспорюється сторонами, позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 та має статус учасника бойових дій.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV визначено види пенсій: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Порядок № 22-1).

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії (пункт 1.5 Розділу І Порядку № 22-1).

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац 5 пункту 1.7 Розділу І Порядку № 22-1).

Розділом ІІ порядку № 22-1 врегулювано питання щодо надання Документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

За приписами абзацу третього підпункту 5 пункту 2.1. Розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.6. Розділу ІІ Порядку № 22-1 при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень відповідно надаються такі документи: документи про визнання заявника ветераном війни, особою, на яку поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", або особою, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною (для підвищення пенсій згідно зі статтями 12-16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

У розумінні наказу Міністра оборони України від 31.03.1996 № 87 "Про затвердження Інструкції про порядок видачі посвідчень, нагрудних знаків ветеранів війни та листів талонів на право одержання проїзних квитків безплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості ветеранам війни - військовослужбовцям, які проходять військову службу у Збройних Силах України", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 19.04.1996 за № 193/1218, та від 26.07.1996 № 208 "Про затвердження Положення про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу ветеранів війни та визначенням осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.08.1996 за № 484/1509 (які діяли на момент видачі посвідчення УБД позивачу), такими документами є посвідчення учасника бойових дій.

Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (пункт 4.1. Розділу ІV Порядку № 22-1).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі (пункт 4.2. Розділу ІV Порядку № 22-1).

За приписами пункту 4.3. Розділу ІV Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7. Розділу ІV Порядку № 22-1).

З аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що відповідач після звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії повинен був перевірити документи та, у разі відсутності необхідних документів, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення необхідних документів у тримісячний строк з дня подання заяви. За результатами розгляду заяви відповідач повинен прийняти обґрунтоване рішення.

Разом з цим відповідач в порушення норм Порядку № 22-1, отримавши заяву позивача 02.12.2019 за вх. 548/А-14 розглянув її в порядку Закону України «Про звернення громадян» без прийняття обґрунтованого рішення.

На твердження відповідача, що позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми, суд зазначає.

Відповідно до п. 1.8. Порядку № 22-1, особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Згідно з п. 1.7 Порядку, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до п. 4.1. Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Аналіз змісту заяви від 02.12.2019 року за вх. 548/А-14 очевидно дає змогу оцінити намір заявника, а саме здійснити підвищення пенсії позивачу як учаснику бойових дій.

Відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 748/696/17.

Крім того суд зазначає, що позивачем при звернені до суду надано довідку № 4/390 від 08.11.1983 зі змісту якої можливо встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 (арк. спр. 11).

Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 № 59-27 «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться в складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки» надано військовослужбовцям Радянської Армії і Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки СРСР і Міністерства внутрішніх справ СРСР, які проходять службу в складі обмеженого контингенту радянських військ, які тимчасово перебувають в Демократичній Республіці Афганістан, та їхнім родинам пільги (далі Постанова № 59-27).

Поширити дію пунктів 1-5 дійсної постанови відповідно на військовослужбовців Радянської Армії і Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки СРСР і Міністерства внутрішніх справ СРСР (включаючи військових радників та фахівців), які беруть участь в бойових діях, робочих і службовців, що виконують інтернаціональний обов`язок в інших країнах, які ведуть бойові дії, і їх сім`ї (пункт 6 Постанови № 59-27).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вищевказана довідка відповідає вимогам довідки згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Довідка № 4/390 від 08.11.1983 разом з заявою від 02.12.2019 не надавалась, тобто відповідачем не надано оцінки вказаній довідці.

Однак, відповідач при належному розгляді заяви позивача від 02.12.2019 мав би самостійно витребувати вказану довідку.

Суд зазначає, що за приписами статті 12 Закону № 3551-XII учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум на особу визначається Законом України «Про Державний бюджет України».

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2030 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на підвищення пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Вищого адміністративного суду України від 23.01.2014 у справі № К/9991/13380/11.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно пункту 1 частини другої статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

На підставі вищевикладеного, суд вважає відмовити у задоволені позовних вимог в частині зобов`язання відповідача підвищити призначену пенсію з 20.04.2017, та зобов`язати підвищити призначену позивачу пенсію за вислугу років на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 02.12.2019.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням обставин справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо ненадання позивачу пільги по підвищенню призначеної пенсії за вислугу років в розмірі 25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченої ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» без прийняття обґрунтованого рішення, тому правильним та ефективним способом захисту порушеного права буде визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання підвищити призначену позивачу пенсію за вислугу років в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону № 1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 02.12.2019, то перерахунок пенсії з урахуванням положень ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» необхідно здійснити з 01.12.2019.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії позивачу в межах суми стягнення за один місяць.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Старобільського об`єднаного Управління Пенсійного України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо ненадання ОСОБА_2 підвищення призначеної йому пенсії за вислугою років в розмірі 25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченої частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (92704, Луганська область, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1а, ) підвищити призначену ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) пенсію за вислугою років в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 01 грудня 2019 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива