Справа № 420/7646/19
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7646/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Руденко В.С. (по довіреності)

представника відповідача - Острогляд В.Ю. (по довіреності)

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 10 листопада 2019 року №Ф-17565-53.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, а позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов обґрунтований тим, що позивач з 2006 року не здійснює підприємницьку діяльність, не отримує дохід від такої діяльності, не подає звітність, а тому був впевнений, що за ініціативою податкового органу ФОП ОСОБА_1 припинений. Крім того, позивач зазначає, що податковим органом не проводилася перевірка ФОП ОСОБА_1 , щодо нього не складалися акти перевірки, а порушення строку обчислення боргу є підставою для визнання протиправною податкової вимоги.

Представник відповідача в судове засідання з`явився. Відзив на адміністративний позов обґрунтований відповідачем тим, що за позивачем рахується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який має бути сплачений незалежно від фінансового стану платника, а датою проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є дата 11.12.2019 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 з 8 вересня 2003 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем та реєстрацію припинення його підприємницької діяльності проведено 10.12.2019 року, що підтверджується записом у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (аркуші справи 8-10).

Позивач зазначає в позові, що ним фактично припинено здійснення підприємницької діяльності ще в 2006 році, доходу як фізична-особа підприємець він не отримував, звітність до органів доходів і зборів не подавав, а тому його підприємницька діяльність мала бути припинена судом за ініціативою податкового органу.

Однак, 7 грудня 2019 року позивач отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-17565-53 від 10 листопада 2019 року, відповідно якої недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 26539,26 грн. (аркуш справи 13).

Враховуючи не отримання позивачем доходу від здійснення підприємницької діяльності та взагалі не здійснення такої діяльності, він вважає, що не має сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Взяття на облік осіб, зазначених, зокрема, у п. 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у п. 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час прийняття оскаржуваної вимоги позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, тобто був платником єдиного внеску.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 8 ст. 9, ч. 1 ст. 7 , ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені, зокрема, у п. 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Таким чином, незалежно від отримання позивачем як фізичною особою підприємцем доходу, або не отримання такого доходу, незалежно від здійснення позивачем фактично підприємницької діяльності, або не здійснення такої діяльності, він має сплачувати єдиний внесок, як фізична особа підприємець.

Відповідно до п. 1, абз. 2 п. 2, п. 3 розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

З аналізу змісту вищенаведених норм вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1, ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З наданої до суду відповідачем інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування) вбачається, що у позивача за період 2018-2019 років наявна заборгованість зі сплати ЄСВ в розмірі 26539,26 грн. (аркуші справи 55-56).

Враховуючи те, що позивач станом на 10 листопада 2019 року був платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та станом на 31.10.2019 року мав заборгованість зі сплати вказаного внеску, суд вважає оскаржувану вимогу Головного управління ДПС в Одеській області від 10 листопада 2019 року №Ф-17565-53 про сплату боргу (недоїмки) правомірною та такою, що скасуванню не підлягає.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на не проведення відповідачем перевірки позивача та відсутність посилання на акт документальної перевірки з номером та датою у вимозі, оскільки податкова вимога сформована відповідачем саме на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів, а не за результатами проведеної перевірки.

Щодо твердження позивача про несвоєчасність складення та направлення на його адресу оскаржуваної вимоги суд зазначає, що відповідно до ч. 16 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Суд звертає увагу, що ініційована позивачем процедура зняття з обліку платників податків та припинення підприємницької діяльності була завершена 10.12.2019 року, а тому позивач у розумінні чинного законодавства до 10.12.2019 року був платником податків і зборів та інших загальнообов`язкових платежів, у тому числі єдиного внеску.

Позивач зазначає, що був впевнений в припиненні його підприємницької діяльності, однак суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 20 Податкового кодексу України податковий орган наділений правом на звернення до суду щодо припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності, а не обов`язком на вчинення таких дій.

При цьому, позивач будучи фізичною особою-підприємцем та не здійснюючи діяльність не вчинив дії для припинення підприємницької діяльності за власною ініціативою та мав можливість перевірити стан, в якому він перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 10 листопада 2019 року №Ф-17565-53 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11.02.2020 року

Суддя Л.І. Свида

.